V rokoch 2014 až 2021 Švajčiarsko rokovalo s EÚ o rámcovej dohode, známej aj ako inštitucionálna dohoda (InstA).
Cieľom je upevniť bilaterálny prístup.
Po prerušení rokovaní v máji 2021 sa rokovania s EÚ obnovili v marci 2024.
Thomas Kaiser z časopisu "Zeitgeschehen im Fokus" píše, že súčasný ústavný základ - takzvané spoločné porozumenie - už
nemožno nazvať rámcovou dohodou, pretože inak by okamžite padol.
Preto bola rýchlo premenovaná na "Bilaterálne dohody III".
Keďže bilaterálny prístup podľa nedávneho prieskumu podporuje väčšina obyvateľstva, zdá sa, že plán Spolkovej rady funguje.
To je však hádzanie piesku do očí obyvateľstva.
Podľa pána Kaisera je faktom, že EÚ má v spoločnom porozumení rovnaké požiadavky ako v rámcovej dohode.
Žiadala, aby v prípade nezhody v súvislosti s výkladom dvojstranných dohôd rozhodoval
ako posledná inštancia Európsky súdny dvor.
Kaiser hovorí: "V jednoduchom jazyku to znamená, že sa uplatňuje právo EÚ.
Švajčiarsko preto musí automaticky prijať právo EÚ, čo sa eufemisticky nazýva dynamické prijatie práva.
Ale nie je v tom nič dynamické, Švajčiarsko nemá žiadny manévrovací priestor."
Minister zahraničných vecí Ignazio Cassis vystúpil 27. novembra 2024 v Berne s prejavom pre médiá.
Naplánované bolo stretnutie s podpredsedom Európskej komisie Marošom Sefčovičom.
Podľa pána Cassisa je naďalej cieľom dosiahnuť podstatné ukončenie rokovaní do konca roka.
O výške kohézneho príspevku, ktorý Švajčiarsko platí EÚ za svoj čiastočný prístup na jednotný
európsky trh, sa bude diskutovať až na samom konci.
"Nakoniec môžeme diskutovať o peniazoch," hovorí Cassis.
Podľa prieskumu švajčiarskeho rozhlasového a televízneho programu "SRF" Švajčiarsko v budúcnosti pravdepodobne
zaplatí EÚ z kohéznych fondov dobrých 350 miliónov CHF ročne.
To je podstatne viac ako približne 130 miliónov ročne, ktoré Švajčiarsko platilo chudobnejším krajinám vo východnej časti EÚ.
V článku vo švajčiarskych bulvárnych novinách "BLICK" z 1. decembra 2024 je citovaný zasvätenec:
"Aj keď nie sú splnené všetky body rokovacieho mandátu, je možné povedať: máme dohodu."
Pre Bern aj Brusel je jasné: "Vyjednali sme dosť, zvyšok sa musí vyjasniť na vnútroštátnej úrovni."
Podľa spoločnosti "BLICK" bol naplánovaný nasledujúci časový harmonogram:
"Spolková rada bude 13. decembra opäť rokovať o spise EÚ.
Ak potom dá zelenú, v sobotu pred Vianocami, 21. decembra, sa rozžiaria blesky:
Potom príde do Bernu osobne šéfka Európskej komisie Ursula von der Leyenová, aby symbolicky ukončila rokovania."
Podľa článku "SRF" z 11. decembra je to počuť v Bruseli aj v Berne.
Podľa časopisu BLICK ešte nič nie je "vo vrecku", ale mnohé naznačuje, že dohoda s
EÚ bude dokončená počas vianočného obdobia.
Počas vianočného obdobia?! - Keď je verejnosť zaneprázdnená inde?! Žeby to bolo preto,
aby dohoda s EÚ prešla bez veľkých protestov?
Proti rámcovej dohode s EÚ sa doteraz vždy zdvihol veľký odpor. Posledné rokovania sa
museli zrušiť, pretože odpor bol príliš veľký.
Nebolo by to prvýkrát v histórii, čo sa dôležité rozhodnutia presadili v čase, keď je verejnosť inak zaneprázdnená.
23. decembra 1913, deň pred Štedrým dňom, zdecimovaný Kongres schválil novelu zákona o založení FEDu.
Počas "letnej rozprávky" Majstrovstiev sveta vo futbale 2006 bolo v Nemecku prijaté rozhodnutie o zvýšení DPH
zo 16 na 19 percent - s účinnosťou od 1. januára 2007.
Ďalšie príklady nájdete v programe "Sú významné udalosti zámerne využívané na odpútanie pozornosti?"
Na záver si pozrite, čo hovorí švajčiarsky národný radca Franz Grüter v rozhovore pre nezávislú švajčiarsku internetovú televíziu
"HOCH2" o tom, prečo je nová rámcová dohoda veľmi nebezpečná.
Teraz ste sa krátko zmienili o rámcovej dohode, ktorú chce Spolková rada uzavrieť s EÚ.
Ide teda o akúsi zastrešujúcu dohodu, "Bilaterals III", ako sa hovorí, ale nie sú to jednotlivé
dohody, ale celkový balík, tzv. inštitucionálne riešenie.
V skutočnosti chceli byť pripravení rokovať o zmluve do konca roka. Vy máte k tejto politike blízko ako expert na
zahraničnú politiku a v každom prípade ako člen Národnej rady.
Čo počujete? Aký je stav týchto rokovaní?
[Môžem teda povedať, že Spolková rada by chcela tieto rokovania ukončiť do konca roka.
Je dôležité poznamenať, že EÚ zdôrazňuje, že "bilaterálne dohody III" už nie sú bilaterálnymi dohodami, pretože nimi už nie sú.
Bilaterálne by znamenalo, že máme rovnocenné zmluvy, ale v tomto prípade by nám bolo vnútené
európske právo, a tak by to už nebolo bilaterálne.
Naopak, bola by to zmluva o podmanení. No Spolková rada by to chcela dokončiť.
Na rôznych oddeleniach v Berne zároveň pracuje približne 100 ľudí, ktorí sa snažia vykonať všetky
potrebné zmeny v legislatíve v oblasti domácej politiky.
Hovorí sa o najmenej 30 zákonoch, ktoré je ešte potrebné upraviť.
A potom - ak tento harmonogram vyjde - Spolková rada vydá konzultačnú depešu budúci rok, t. j. v roku 2025.
Podľa Federálnej rady má táto depeša viac ako 1 000 strán, aby ste videli, aká je obrovská.
A potom by sa to dostalo do parlamentu budúci rok, pravdepodobne v druhej polovici roka, a
predpokladám, že niekedy v roku 2026 sa uskutoční referendum.
Bude to najdôležitejšie referendum za posledných 30 rokov.
Povedal som, že toto je matka všetkých bitiek.
Takže pre Švajčiarsko je to naozaj otázka klobásy - či môžeme byť aj naďalej slobodní, nezávislí a priamo demokratickí.
- a z tohto hľadiska sa veľké hlasovanie uskutoční pravdepodobne v roku 2026.
Prejdime si tieto body trochu podrobnejšie.
Stručne ste spomenuli, čoho by sa to týkalo. Kľúčové slovo "priama demokracia".
Prečo si myslíte, že by to takáto rámcová dohoda mohla ohroziť?
Takže aj tu musíte vopred povedať, že mainstreamové médiá každý deň informujú o nejakých ochranných doložkách a nejakých
študentských poplatkoch, o nejakých bodoch z týchto rokovaní.
O skutočne veľkej otázke, a to o inštitucionálnej integrácii Švajčiarska do EÚ, sa však už vôbec nediskutuje.
To, o čom sa v Bruseli stále diskutuje, je vlastne vedľajšia téma.
A najdôležitejšou otázkou v tejto zmluve je, po prvé, že by sme automaticky - nazýva sa to
dynamické - museli automaticky prijať právo EÚ.
Ak Švajčiari zorganizujú referendum alebo plebiscit a nebudú sa podriadiť, budú potrestaní.
To sa potom nazýva kompenzačné opatrenia.
Ak sa nedohodneme, potom je záväzný Európsky súdny dvor, ktorý má konečné slovo pri rozhodovaní o tom, čo
platí tu vo Švajčiarsku - tak sa píše v dokumentoch.
Boli by sme bruselskou kolóniou. A v neposlednom rade by sme museli pravidelne platiť peniaze EÚ.
Toto sú štyri najdôležitejšie body, ktoré sú v skutočnosti najväčším problémom pre Švajčiarsko.
Všetky ostatné body, o ktorých sa ešte rokuje, sú síce tiež dôležité, ale nie sú hlavným problémom.
Keď vás počúvam, vidím, že priama demokracia je oslabená a ohrozená, že suverenita už nie je skutočne nezávislá.
Tento poplatok ste spomenuli na konci. Chcel by som to trochu viac rozvinúť.
Ide o tzv. poplatok za prístup na trh, vstupenku na tento trh.
Prečo je to také jednostranné? EÚ má prístup aj na švajčiarsky trh.
Prečo teda Švajčiarsko takýto poplatok neúčtuje?
Ako vzniká táto jednostrannosť? A prečo je taká vysoká?
Z rôznych zdrojov sme sa teraz opäť dozvedeli, že EÚ chce zrejme niekoľko stoviek miliónov ročne.
V krátkom čase môžete rýchlo dosiahnuť niekoľko miliárd. Ako sa to stane?
Z pohľadu EÚ - bol som v Bruseli s delegáciou krátko po zrušení prvých rokovaní v roku 2021, v novembri
- Švajčiarsko bolo v Bruseli vždy vykresľované tak, akoby sme boli veľkými "zberačmi čerešní" a akoby sme
mali z Európskej únie prospech, a preto sme museli platiť.
A teraz si predstavte, že keby USA obchodovali s EÚ alebo keby Čína obchodovala s EÚ, nikoho by nenapadlo žiadať za to peniaze.
A vo vzťahu medzi Švajčiarskom a EÚ nakupujeme ročne približne o 20 miliárd eur viac ako v opačnom smere.
Sme teda veľmi dobrým zákazníkom Európskej únie a EÚ by nám mala v skutočnosti platiť peniaze, a nie naopak.
Svet sa zbláznil a očakáva sa, že EÚ sa bude riadiť týmto nórskym modelom.
A môžete to zhruba extrapolovať, pravdepodobne by to bola až miliarda ročne, ktorú by sme museli platiť EÚ.
Je to teda úplne nepochopiteľné a nerozumiem ani tomu, prečo to Spolková rada nezahrnula do rokovaní od začiatku.
O týchto bodoch sa teda v Bruseli už nediskutuje.
Ako to? Stratila štátna vláda nejako kompas? Nie je to pre nich dôležité?
Cení si iné veci tak vysoko, že si poviete: "To nie je problém, radšej zaplatíme miliardu, pretože získame veľa iného?"
Čo by to malo byť? Aká je racionalita, logika Federálnej rady?
Musíte na chvíľu vrátiť čas. Spolková rada 26. mája 2021 prerušila rokovania v Bruseli.
Prezident Parmelin predstúpil pred médiá s pani von der Leyenovou - pani von der Leyenová tam bola so skameneným
výrazom - a povedal jej: "Túto zmluvu nemôžeme podpísať."
A potom sa v Berne stalo nasledovné: Ostatné strany masívne intervenovali u Spolkovej rady:
"To nie je možné, musel by začať nové rokovania."
Ignazio Cassis, minister zahraničných vecí, vtedy povedal: "Nikdy neuzavrieme rámcovú dohodu 2.0."
To, čo urobil teraz, je však horšie ako rámcová dohoda 2.0.
Pretože v tom čase tieto prostriedky pre EÚ neboli zahrnuté.
A Švajčiarsko potom v septembri 2021 bezpodmienečne zaplatilo EÚ 1 miliardu CHF.
Bolo to ako pocit viny v Berne.
Pamätám si aj na časy, keď politici chodili do Bruselu a ospravedlňovali sa za Švajčiarsko. Musíte si to predstaviť.
A to bola nálada, ktorá viedla Spolkovú radu k opätovnému začatiu rokovaní s EÚ.
Tentoraz si, žiaľ, nemyslím, že Federálna rada sama zastaví toto cvičenie.
Pravdepodobne - s veľkou mierou istoty - to predloží parlamentu a nakoniec aj voličom.
Aj tu je veľká otázka: "Má sa to robiť väčšinou kantónov alebo len väčšinou ľudu?
Skutočnosť, že to nie je samozrejmosť, že si to vyžaduje väčšinu kantónov, jednoducho ukazuje, že ľudia vedia, že obyvateľstvo
je veľmi kritické - a dokonca chce prekonať väčšinu kantónov.
Teraz existuje iniciatíva Kompas, ktorá to chce dosiahnuť, aby sa k tomu mohla vyjadriť celá demokracia
vrátane kantónov. To je to, čo sa myslí väčšinou kantónov.
Ako sme povedali na začiatku, ste aj podnikateľ, nielen politik.
Čo je z obchodného hľadiska potrebné na dosiahnutie pokroku v Európe, na podnikanie?
Potrebujeme vôbec nejaké osobitné dohody alebo aký politický rámec - nie presne rámcové dohody - ale aký rámec je potrebný?
Je voľný obchod dostatočný? Alebo akú koncepciu máte vlastne na mysli ako alternatívu k tejto silnej
inštitucionálnej integrácii, ktorú chcú EÚ, Brusel a Bern?
Na úvod by som chcel povedať, že aj ja mám obavy: Nechceme vojnu s EÚ.
Mimochodom, tiež nemám radosť, keď sa EÚ nedarí.
Nedarí sa mu. EÚ sa ekonomicky nedarí.
Takže naozaj nie som škodoradostný, ale v konečnom dôsledku máme záujem o dobré vzťahy s Európskou úniou.
Môžeme tiež uzavrieť toľko zmlúv s EÚ, koľko chceme.
Čo však nie je možné, je to, že my - a to bolo najdôležitejšie posolstvo, ktoré prezident Parmelin nemohol povedať v
mene Spolkovej rady: Musíme konečne hovoriť s EÚ otvorene:
"Nemôžeme a nebudeme uzatvárať zmluvy, v ktorých by sme museli prevziať vaše práva."
A práve v týchto hospodárskych výhodách a rozdieloch sa môžeme aj v budúcnosti odlíšiť - napriek tomu, že sme krajinou s vysokými
mzdami - ak budeme mať atraktívnejšie rámcové podmienky, ak budeme mať nižšie dane, ak
budeme mať liberálnejšie pracovné právo ako v EÚ.
Všetky tieto výhody pomôžu Švajčiarsku byť úspešné aj z dlhodobého hľadiska.
A ak to všetko budeme musieť zmeniť, potom sa dostaneme na úroveň priemernej strednej triedy v Európe.
Potom už neexistujú žiadne právne rozdiely.
Tomu sa hovorí "rovnaké podmienky".
Takže všetko je v súlade so železom. Každý má rovnaké zákony. A to my nechceme.
Nechceme rovnako dlhé špajdle, chceme dlhšie špajdle.
Potom budeme aj naďalej hospodársky úspešní.