Kako to da se određene knjige NIKADA ne vide na izložbi?
Tamo se ne mogu pronaći ni bestseleri (!) iz odjela za "seksualno obrazovanje", pa čak ni na policama naše pouzdane knjižare!
Može li biti da određeni algoritam sprječava čak i marljivog knjižara da pronađe takve obrazovne knjige?
Ali članak 5. Osnovnog zakona glasi: "Neće biti cenzure."
Ili jest li?
Od 17. veljače 2024. DSA – novi Zakon o digitalnim uslugama EU – u potpunosti je na snazi.
Njegova je namjera spriječiti širenje "nezakonitog sadržaja" ili, točnije, knjiga za koje se sumnja da promiču određeni narativ.
Gospođa Gesa je izdavačica etica media i iz prve ruke doživljava kako DSA utječe na trgovinu i na kraju na čitateljsku publiku.
Koristeći primjer kontroverzne knjige, ona pokazuje razorne posljedice ovog zakona:
Na primjer, internetske usluge ne žele "predati određene knjige trgovcima" iz straha od kazni.
Ali sada poslušajte gospođu Gesu samu.
Pozdrav, moje ime je Gesa, ja sam izdavač i nema cenzure –
Samo neki sadržaj neće biti objavljen.
Konkretno, sadržaj koji populacija ne bi smjela konzumirati, jer bi je mogao navesti na razmišljanje.
A ako se takav sadržaj ipak odštampa, poduzima se sve što je moguće da ga se blokira kako
bi o njemu saznalo što je moguće manje ljudi.
I upravo se o tome radi u ovoj knjizi, objavljenoj 26. ožujka, prije nekoliko dana, od Davida Rogersa
Webba – Die große Enteignung (Velika eksproprijacija) – poznate i kao The Great Taking.
Ove informacije dolaze od uzbunjivača u financijskom sektoru.
David Webb je ondje primijetio ekstremne stvari, što ga je potaknulo da zauzme stav i upozori ljude.
I on je izašao. Poznajem ga osobno i smatram ga potpuno vjerodostojnim i autentičnim.
Također smatram da je ono što on ima za reći apsolutno važno, što više ljudi o tome sazna, to je bolje – jer
samo tada ste zaista u poziciji donositi vlastite odluke.
Ali naravno, to funkcionira samo ako imate taj izbor – izbor između sadržaja i sadržaja. Ali nema cenzure.
Ova knjiga je na engleskom govornom tržištu poznata kao The Great Taking i, srećom, prevedena je.
Postoje i neki izvrsni dokumentarni filmovi o ovoj temi, koje je sam snimio David Webb i koje je u njemački
prevela organizacija Augen Auf Medien Analyse, a koji su priloženi uz ovu knjigu na DVD-u.
Međutim, ova knjiga se ne može pronaći na uobičajenim platformama, tj. književnim platformama.
Dakle, ako pogledate Thaliu ili Hugendubel ili bilo gdje drugdje, jednostavno nećete
pronaći ovu knjigu, ovog autora ili ovu osobu.
Iako se osnovni podaci pohranjuju u svim uobičajenim direktorijima i dobro se održavaju, a te su informacije
naravno dostupne, stvorena je prepreka kako bi ova knjiga u tiskanom obliku dospjela do što manjeg broja ljudi.
Nije vjerojatno da bi se ovo našlo u knjižari.
Dakle, mislio sam da bi, budući da je sadržaj toliko, toliko relevantan, bilo dobro ponuditi ga kao e-knjigu.
Ovo vam naravno omogućuje da dosegnete ljude na različitim lokacijama.
Cijela stvar se također može obaviti jeftinije, jer, na primjer, nemaš nikakvih troškova tiska i ne moraš ništa slati poštom.
Dakle, postoji nekoliko načina na koje i izdavači i samostalni izdavači mogu objavljivati knjige.
Jer smo svi naučili da svatko može pisati i objavljivati knjige, budući da nema cenzure.
Jedna takva platforma je, na primjer, Tolino Media.
Pogodno je i za izdavače i za samostalne izdavače za objavljivanje knjiga, osobito e-knjiga.
Barem bi se tako moglo pomisliti.
I onda jednostavno tamo kreirate račun. Učitate tekst, zatim dodajete kratki opis i
naslov, cijenu i naslovnicu te podatke, itd.
Zatim kliknite OK za potvrdu.
Zatim je na redu tim Tolino.
A potom će ovaj naslov za vrlo kratko vrijeme biti objavljen u svim trgovinama Tolino saveza, kojih je prilično mnogo.
To također uključuje Thaliu i Hugendubel, itd.
Također možete potvrditi da želite da bude isporučeno na Amazon, Apple Books i sve ostalo što je dostupno.
Sjajno!
Dakle, to sam učinio kako bi ova knjiga mogla dosegnuti više ljudi, barem u digitalnom obliku.
Uskoro ću doći do sadržaja.
Zatim je stigla povratna informacija od Tolina – platforme za samostalno objavljivanje, ako
hoćete, gdje svatko (!) može objavljivati knjige.
S naslovom: "Nije prikladno za objavu: Velika eksproprijacija."
Citiram: "Vaša knjiga Velika eksproprijacija nije pogodna za objavljivanje. Stoga ne možemo
distribuirati vašu knjigu trgovcima na malo."
Ispričavamo se zbog svih neugodnosti i cijenimo vaše razumijevanje. Uvijek smo vam na raspolaganju za vaše
povratne informacije i odgovore na sva vaša pitanja. Molimo kontaktirajte nas na publishing@tolino.media.
Da –
Nema cenzure.
Imam ili je napisano natrag: "Zašto ne?"
Odgovor je stigao vrlo brzo: "Hvala vam puno na vašem e-mailu."
Klasificirali smo knjigu kao "neprikladnu za objavljivanje" u skladu s odjeljkom 3.2 naših uvjeta i odredbi.
Dakle, što točno jest ova klauzula 3.2?
3 je objavljen i distribuiran od strane tolino media.
3.2 Osiguranje kvalitete i testiranje.
Sada postaje uzbudljivo, citiram:
"Kada izdavač odobri svoj rad za objavu i distribuciju trgovcima na malo ili za tisak, prolazi kroz
pregled tima za osiguranje kvalitete medija tolino.
Ovo je ručni pregled sadržaja, a ne automatski algoritam.
Osim provjere ispravnosti i potpunosti metapodataka te uporabnosti za čitatelja, osiguranje
kvalitete provjerava rad prema sljedećim kriterijima:
Kriminalni sadržaj (nevoljni seksualni čini, pedofilija i incest, zoofilija, desničarska ekstremistička ideologija, glorificiranje
nasilja, teorije zavjere, govor mržnje, diskriminacija određenih skupina stanovništva, rasizam, antisemitizam, transfobija,
homofobija, poticanje, pozivi na počinjenje kaznenih djela poput utaje poreza, povrede
autorskih prava i osobnih prava, kleveta itd.)
Mogu vas uvjeriti da ova knjiga ne sadrži nikakav sadržaj koji bi se mogao smatrati kriminalnim.
Da, fascinantno je jer nema cenzure.
Ovaj autor, David Rogers Webb, znam ga osobno i smatram ga potpuno autentičnim i vjerodostojnim.
On stvarno ima puno toga za reći. Po mom mišljenju, ovo je u osnovi relevantno za sve nas.
Ova knjiga također ima snažnije biografske elemente jer on dolazi iz financijskog sektora.
On je bivši upravitelj hedge fonda na istoj razini kao George Soros.
Čak ga osobno poznaje i doživio je stvari koje ovdje dijeli, pružajući izvore i dokaze koji potkrepljuju njegove tvrdnje.
Mislim da bi bilo dobro da svatko formira vlastito mišljenje o toj temi i zatim donese vlastite zaključke – kakvi god oni bili.
Po mom mišljenju, ovo nije sadržaj od kojeg bi javnost trebala biti zaštićena.
Naprotiv, trebali bismo zaštititi stanovništvo i stoga im prikazati ovaj sadržaj.
Pa zašto je ovaj sadržaj ovdje zabranjen – "nije prikladan za objavu"? Nije prikladan da ga itko čita.
O čemu se radi?
Naslov Velika eksproprijacija mnogo govori.
David Rogers Webb ima članove obitelji, naime roditelje i bake i djedove, koji su
proživjeli Veliku depresiju, uglavnom u Americi.
Tada su izgubili sve. Imali su uspješne tvrtke.
Oni su zaista bili dio srednje klase.
I za samo nekoliko tjedana izgubili su svu svoju imovinu.
Djeca više nisu mogla ići u školu. Djeca su morala raditi i tako dalje.
A nakon takozvanih "bankovnih praznika", kada su sve banke bile zatvorene, nisu se sve ponovno otvorile.
Samo oni koji su bili izravno podređeni FED-u, Federalnim rezervama, ili su barem surađivali s njima – drugim
riječima, oni koji su dobili zeleno svjetlo od FED-a.
Ostali su ostali zatvoreni i kao rezultat toga ljudi su izgubili sve.
Ali dugovi su, naravno, ostali.
I ova je eksproprijacija već provedena.
I potom je ušao u poslovni svijet.
Ušao je u financijski sektor kako bi razumio te mehanizme i zatim je nekako promotrio: Što je sada povezano s čime?
I postao je apsolutni, briljantni stručnjak u tim područjima.
I tada je prepoznao mehanizme i obrasce iz tog vremena koji se i danas mogu pronaći.
I on hitno upozorava protiv toga.
Dakle, on zaista vidi da nam prijeti katastrofalno scenarij.
Jer ova rečenica, koja možda još uvijek lebdi u mislima mnogih ljudi, "Nećeš posjedovati ništa" – David Rogers
Webb objašnjava u ovoj knjizi kako bi to trebalo postići.
Da je ova nadolazeća velika eksproprijacija također povezana s određenim obrascima koji se sada ponovno mogu pronaći.
Zakoni su promijenjeni tako da sada ne propadaju samo tvrtke, banke ili slično, nego i privatna imovina.
Mislim da je to definitivno važno znati kako biste se mogli zaštititi ako bude potrebno.
Također ima puno savjeta o tome što možete raditi tamo.
Kao što sam rekao, možeš doći do bilo kojeg zaključka koji želiš.
Ali reći sada: "Ovaj će sadržaj biti potpuno zaštićen radi naše sigurnosti", smatram prilično ekstremnim i prilično alarmantnim.
Kao što sam rekao, sadrži mnogo izvora i slično.
Na nekim mjestima on također daje tumačenja o tome što misli da se događa, zašto se to događa ili u kojem smjeru se kreće.
Postoje i naznake za to.
Ali čak ni to ne odgovara onome što tolino ovdje nekako znači.
Ali je važno znati i tumačiti, oblikovati mišljenje i tako dalje, te to čitati upravo tako.
Dakle, po mom mišljenju, vrlo je prijeteće da je takav sadržaj potpuno zaštićen.
Želio bih vas podsjetiti da su 3. travnja 2024. javni medijski servis ili zaposlenici javnog medijskog servisa
izdali manifest u kojem su iznijeli svoje zabrinutosti.
Nažalost, moram reći da ovo ne pogađa samo javno emitiranje, o kojem ionako možete misliti što god želite.
Ali sada postoji i problem da Zakon o digitalnim uslugama u potpunosti vrijedi od 17. veljače 2024.
To je već bilo odlučeno 2022. godine. Ali sada to zaista pogađa sve, prvenstveno sve
platforme, jer je to vrlo pametno regulirano.
Mi, kao stanovništvo, ponovno bismo trebali biti 'zaštićeni', jer nema cenzure.
Dakle, moramo imati određene mehanizme za našu sigurnost. I to je sada uglavnom preneseno na platforme.
Ako postoji i potencijalni sadržaj koji uključuje govor mržnje, diskriminaciju, teorije zavjere itd., operateri
platformi riskiraju teške novčane kazne ako se ne pozabave tim problemom i ne uklone takav sadržaj.
I ovo vrlo vjerojatno dovodi – kao što se može vidjeti iz takvih primjera – do anticipacijske poslušnosti.
Dakle, operateri platformi već kažu:
Ovaj sadržaj nam je previše kontroverzan. Mogli bismo se suočiti s pravnim postupkom ili nečim drugim
kao posljedicom. Stoga nećemo objaviti ovaj sadržaj.
Naravno, neki sadržaj možda neće biti objavljen.
Ali drugi, pa, vjerojatno su samo zabrinuti da će inače morati platiti te kazne.
I ne mislim da si svi mogu priuštiti takve pravne postupke.
I ne svatko ima vremena, kapaciteta i drugih resursa za to.
Dakle, bolje je unaprijed reći: van, van, van.
Zatim postoje i takozvani provjeravači činjenica, koji su zaposleni upravo u tu svrhu.
U ovom slučaju nazivaju se "pouzdani označivači", kojima je zatim dopušteno reći:
U redu, ovo je diskriminatorni sadržaj. Mora otići, ili ako ga odmah ne izbrišeš, morat ćeš platiti visoku kaznu.
Pitanje koje se sada nameće jest: kako mi, kao alternativni ili neovisni mediji, možemo to suzbiti?
U nekim aspektima još uvijek smo u situaciji u kojoj želimo pristupiti takvim
platformama, barem zato što želimo doprijeti do ljudi.
Uostalom, gotovo nitko ne posjećuje samo jednu web stranicu. Stoga se to mora nekako proširiti.
A YouTube je platforma – u redu, to je Google, što je sasvim druga priča.
Ali čak i nešto poput Telegrama ili sada tolino, gdje svatko može biti samostalni izdavač.
Da, ima svakakvih takvih stvari.
I postat će sve teže, čak i alternativnim medijima, uopće steći ikakav utjecaj kad ovaj Zakon
o digitalnim uslugama prvi put stupi na snagu.
A možda postoje i neki odvjetnici kojima je dodijeljeno da traže takve stvari.
A ako ne želite da određeni sadržaj bude objavljen i distribuiran, možete pronaći načine
i sredstva da to spriječite zakonodavstvom.
Dakle, razmišljanje samostalno može postati sve teže.
To znači:
Ostanite budni, ostanite znatiželjni, ne dopustite da vas to zastraši!
Pronaći ćemo način, ali možda ćemo morati probijati se kroz neke žbunove.
S tim na umu, sve najbolje i hvala vam na pažnji.