Opět je důvod informovat o nedostatečném vykazování v dokumentu ORF.
Na "Mezinárodní konferenci o klimatu a energetice" 2024 ve Vídni se účastníci dozvěděli o
manipulativní klimatické žurnalistice, ke které se hlásí i ORF.
U příležitosti této konference
Kla.TV dnes přináší výňatky z informativní přednášky Dr. Bernharda Strehla, podnikatele a fyzika
specializujícího se na atomovou a radiační fyziku.
Díky svým více než 50 fundovaným přednáškám na téma klimatu se stal červeným hadrem rakouských klimatologů.
Během koronavirové krize založil Strehl se svými přáteli sdružení IMMUN ve dvojím smyslu - z lékařského a právního hlediska.
Díky mnoha právním zásahům na úrovni správních soudů se Strehl naučil, že nemusíte být právník, abyste
mohli někoho zastupovat u správního soudu v Rakousku.
Podle vlastního vyjádření již bezplatně zastupoval mnoho osob a doposud získal zkušenosti ve více než 20 řízeních.
Strehl je známý svými jasnými odhaleními.
Proto se ho celý rakouský tisk snaží umlčet slovy jako nacista a pravicový radikál. Jak tedy funguje
klimatická propaganda ze strany mainstreamových médií?
Podívejte se na mimořádně poučnou prezentaci Dr. Strehla ve zkrácené verzi s názvem:
Klimatická propaganda v Rakousku. My jsme proti.
(Bernhard Strehl:) ... toto slovo "klimatický ohřev" existuje teprve od konce korunové krize.
Najednou přišlo ke slovu, alespoň tady v Rakousku, klimatické vytápění.
Dříve se tomu vždy říkalo globální oteplování.
Tak tomu bylo již od 80. let.
Pak to najednou trochu zesláblo.
Pak se najednou začalo mluvit o změně klimatu.
Mám podezření, že v tom určitou roli sehrál Climategate. Protože i některá masmédia si
uvědomila, že s tou klimatologií není něco v pořádku.
A nyní, v nedávné době, se to zvýšilo do extrému. Nyní máme klimatické topení a klimatické peklo.
A generální tajemník OSN Guterres si vzal dort - "globální vaření".
Zde cituji jeho větu:
"Éra globálního oteplování skončila. Začala éra globálního vaření."
A já mám originál.
Nyní vám ukážu, co tehdy skutečně řekl:
"Éra globálního oteplování skončila.
Nastala éra globálního varu.
Vzduch je nedýchatelný.
Vedro je nesnesitelné.
Výše zisků z fosilních paliv a nečinnost v oblasti klimatu jsou nepřijatelné."
(...) Ale řekl jen pár věcí.
"Vzduch je nedýchatelný. A horko je nesnesitelné."
A co mě překvapilo nejvíc: Řekl to před celým Valným shromážděním OSN v červenci loňského roku (2023).
Bylo přítomno mnoho médií a to bylo prostě přijato.
Nikdo nic neřekl.
A nyní bych rád citoval Willa Happera: "Co kouřil?"
Pokračujme dále.
Poměrně novým slovem je také klimatická krize.
Teď je všechno jen krize.
A jsem také popíračem klimatické krize ve všech rakouských médiích.
A všichni ti, kteří nyní říkají, počkejte, to by mohlo být trochu jinak, jsou skutečně okamžitě
označeni za popírače, popírače klimatické krize.
Víme přesně, proč se to používá.
Toho se samozřejmě využívá, protože existují popírači holocaustu a my jsme postaveni do jednoho rohu.
V německy mluvícím světě máme něco velmi záludného.
Jedná se o takzvanou Climate Journalism Network.
Pracuje zde několik stovek novinářů a pracovníků médií.
Určuje, která slova musí být použita.
Změna klimatu se již nepoužívá, je příliš neškodná.
Je třeba použít slovo klimatická krize.
Získáte tak jakýsi slovník povolených formulací, abyste se s nimi setkali co nejdramatičtěji.
A to zmiňuji proto, že se na tom podílejí i redaktoři z ORF.
A pak se rovnou dostaneme k tomu, proč je to důležité. (...)
A pak jsou tu samozřejmě sociální média, kde jsou zejména mladí lidé víceméně uzamčeni a vše získávají pouze ze sociálních médií.
V Rakousku máme také alternativní média.
(...) Mají velmi dobrý sortiment.
Široká veřejnost se však těmto médiím vyhýbá, protože jsou rovněž postihována jako pravicově extremistická.
A nejhorší jsou v Rakousku školy a univerzity.
Čistá propaganda, indoktrinace a ideologie...
To je neuvěřitelné.
Neuvěřitelné, co se děje!
Takže vůbec nechápu, jak je to možné. Pro mě už to nejsou univerzity.
Studoval jsem ještě na univerzitě, na Technické univerzitě ve Vídni.
Ale to, co se děje dnes, vlastně od Bologni, od té doby, co zavedli tento systém, to už pro mě nejsou univerzity.
Protože svoboda výzkumu a svoboda výuky již neexistují, alespoň ne od dob Corony.
Nyní bych se chtěl krátce zmínit o státním vysílání, protože proti němu podnikáme kroky.
U nás se jmenuje Österreichischer Rundfunk - ORF.
A má tyto kanály: ORF1, ORF 2 a ORF III.
Zde můžete stále velmi dobře přijímat státní média z Německa a pak samozřejmě spoustu soukromých kanálů.
Chci jen ukázat - toto je letošní průzkum, dosah těchto stanic z března.
Nyní jich je asi 40.
Pokud se podíváme blíže na první desítku, zjistíme, že:
Největší dosah má ORF 2, kterou denně sleduje 20 % Rakušanů.
To proto, že takzvané "zprávy" jsou zapnuté.
Takže tady přichází na řadu takříkajíc racionální propaganda.
Další je ORF 1.
A pak je zajímavé, opravdu zajímavé, kritický kanál ServusTV je na třetím místě, na stejné úrovni jako ZDF.
A když se podíváte blíže, zjistíte, že ORF III chybí.
S těmito lidmi jsem mluvil po telefonu, abych zjistil proč. Existuje společnost, která tyto
údaje shromažďuje. Proč není zahrnuta ORF III?
S pěknou výmluvou, protože jde o velmi drahý, malý kanál od ORF: "Je tak mladý, že musí být chráněn před tlakem kvót."
Funguje však již 15 let.
Ale z rozhovoru s nimi jsem zjistil, že ORF III je na úrovni 2,8 %. (...) Chápu, proč to chtějí potlačit.
Mají obrovský rozpočet, který tuto řadu vůbec neospravedlňuje.
A tímto způsobem to chtějí zakrýt. (...)
A jak propaganda funguje nyní a čeho chce dosáhnout?
Ve skutečnosti chce dosáhnout souhlasu - a sice toho, co chce mocnář nebo vláda.
Módním slovem je "souhlas s výrobou".
Já říkám: "Souhlas je vykonstruovaný".
Tak ovlivňujete lidi, aby souhlasili s tím, co chcete, aby souhlasili.
A jak to funguje?
Vše je o emocích.
Vždycky v sobě máte emoce, protože vypínají kritické myšlení, blokují ho.
Je to něco velmi nebezpečného, protože se proti tomu nemůžeme bránit.
Informace se pak dostanou do našeho podvědomí.
A vědomí ji nemůže vypnout. (...)
To, co se děje, je docela zlé a je to ve spojení s cenzurou.
Jakmile totiž lidi naprogramujete určitým směrem, musíte jim zabránit, aby slyšeli jiný názor nebo došli k jinému závěru.
Existují velmi známé experimenty, kterými můžete ovlivnit lidi, aby jednali takříkajíc proti svému přesvědčení.
Pokud však jen jeden člověk z testované skupiny náhle zaujme opačný názor, opět ve velkém počtu vypadne.
Proto jsme všichni cenzurováni.
Vzniká velmi úzký tzv. názorový koridor.
Jde o emoce. A nezáleží na tom, jaké emoce.
Ty mohou být zcela pozitivní, například nadšení, euforie apod.
A co je pro nás nyní důležité, zejména pokud jde o klima, je toto: "Patřím k těm hodným,
jsem nejlépe se chovajícím ochráncem klimatu."
Proto všichni hrají společně.
- Samozřejmě existují i negativní emoce - nenávist, velmi důležité.
Nejdůležitější emocí pro vypnutí myšlení je strach.
A proto je strach vždy tím prvním, co se objeví.
Díky těmto mechanismům jsou všichni ostatní, kteří mají nyní můj názor, kdežto já jsem nyní toho názoru,
že mám správný názor, všichni ostatní jsou ti špatní.
Takže já jsem s těmi hodnými a ostatní jsou ti zlí.
A to se hraje docela dobře.
Svou praxi provozují již více než 100 let.
To samozřejmě závisí na cílových skupinách.
Různí lidé tedy reagují na zprávy různě.
Strach je však něco všeobjímajícího.
Můžete použít strach, pokud ho dokážete vytvořit, je to skvělé.
Okamžitě vypíná kritické myšlení.
Rozhodující je, že musíte vše správně zkombinovat.
Pak dosáhnete optimálního účinku.
Jsem člověk, který chodí k našim soupeřům.
Chodím na akce pořádané klimatickou sektou, klimatickými ajatolláhy, jak jim říkám.
Jejich prezentace jsou sestaveny tak, že první, co vždy dělají, je vyvolávání strachu.
Tak strašné, klimatické peklo a všechno, co se blíží, a povodně se zvyšují.
A pak přijde další krok. A pak se řekne: A pak řeknou: "My za to můžeme.
My vlastně znamená, že za to můžete vy, tedy ti, kdo poslouchají. Všichni se pak cítí vinni.
A pak řekneš: Ale teď přijde Spasitel, řekne ti, co máš dělat.
K řešení problému mohu něčím přispět.
Mohu pomoci zajistit, aby se tato hrozná věc nestala.
Musím jen chránit klima.
Musím například jezdit elektromobilem, protože chráním klima.
A já jsem ten, kdo dělá něco dobrého, já jsem jeden z těch dobrých.
O to jde. Tak to funguje.
Poslouchal jsem to na několika přednáškách.
To je opravdu brutální NLP = neuro-lingvistické programování.
A lidé jsou do toho přímo vtahováni.
Jsou pak strašně šťastní, že si uvědomili, jak je to nebezpečné.
Chcete udělat něco pro další generace. (...)
A jak jsem řekl, mezi lidmi, kteří byli řádně zhypnotizováni, existuje takříkajíc solidární efekt a projevují solidaritu:
Všichni jsme super dobří kluci a musíme - opakuji - musíme s ostatními tvrdě bojovat. A teď něco velmi důležitého:
Propagandu je velmi snadné rozpoznat. Hned poznáte, že jde o propagandu.
Protože jde vždy o emoce. Musíte se pozorovat.
Když slyším nějakou zprávu nebo něco jiného, musím se hlídat.
A pokud reaguji emocionálně, ať už jakkoli, je to propaganda.
Vědomě jsem se rozhodl reagovat emocionálně. Protože, jak jsem řekl, to blokuje mé myšlení.
Musíte si na to trochu zvyknout. To si opravdu musíte uvědomit.
Opakování je samozřejmě velmi důležitý bod.
A to nejen neustále, ale ve všech médiích současně.
Synchronizace, aby se neprojevil žádný jiný pohled. Protože lidé, kteří jsou v jádru trochu
skeptičtí, by mohli okamžitě opustit požadovaný názor.
Výsledkem je, že nyní existuje jen jedna pravda a, jak jsem již řekl, kritické otázky nemohou
vzniknout, protože nelze opustit názorový koridor.
(....) Dobře, a teď skutečný casus belli.
Jak jsem již řekl, jedná se o dokumentární pořad o malé době ledové.
Na konci loňského roku (29. prosince 2023) běžel tři čtvrtě hodiny.
A to je docela zajímavé.
Nyní přehraji první minutu, úvod tohoto pořadu:
"Zdá se, že se proti nim spiklo počasí.
Jak dlouho bude trvat chladné a vlhké počasí a neúroda?
A podaří se všem jejich dětem projít?
Zdá se, že ve vztahu mezi člověkem a přírodou na konci 16. století není nic v pořádku.
Vídní otřese silné zemětřesení, které poškodí i katedrálu svatého Štěpána.
Chladná období a extrémní výkyvy počasí činí z malé doby ledové zkoušku odolnosti pro člověka.
Nepokoje ve společnosti otevírají dveře k sebedestrukci Evropy na počátku 17. století."
Tak vidíte, je to katastrofický film à la Roland Emmerich - extrémně emocionálně nabitý, hrozivý scénář, vyvolávající strach.
A to se vlastně táhne celým celovečerním filmem, který si říká "dokumentární".
Do filmu jsou nyní opakovaně vkládány sekvence s takzvanými "vědci". Do filmu jsou nyní
opakovaně zařazovány takzvané "vědecké poznatky".
Ten muž (Roland Weißmann) je důležitý.
Je to ješitný člověk, protože je generálním ředitelem ORF - zmíním, proč je to důležité.
Takže máme tento katastrofický film a toto jsou vědecká fakta.
A v tomto filmu - a to je hlavní bod naší stížnosti - jsou teplotní grafy.
Poté jsou umístěny do studia, kde se objeví moderátor - tento emotivní celovečerní film je opakovaně
přerušován krátkými sekvencemi - a první grafika vypadá takto: .
Jedná se o teploty za posledních 2000 let a stále nám říká přesná období, a to římské teplé
období, středověké teplé období a malou dobu ledovou.
- A pak, to je hokejka do mocniny čtyř, abych tak řekl, - pak to jde poměrně prudce nahoru a můžete také vidět zbarvení.
- Především je celé vyobrazení v takové perspektivě, že současnost je zobrazena ještě větší, barevnost ve
směru vermilionu - a když se podíváte pozorně, tloušťka linie se ke konci také takříkajíc zvětšuje.
Ale ještě horší je, že když ukazuje posledních 12 000 let, vypadá to takto.
Ano, tak to je naprosto šílené a dokonce je to takříkajíc překonané.
Něco o tom říká.
Říká: "Ten poslední bodec tady nahoře, myslí tenhle, který je celý červený, to jsme my.
Neříká, tady jsme, vlastně chronologická posloupnost, tam musíme říct, ne, to říká.
Naznačuje také, že jsme toho příčinou, že za to nyní můžeme my.
Je neuvěřitelné, že tam ty křivky jsou.
- Když se na něj podíváte trochu pozorněji, je na něm kupodivu napsáno i stupňů Celsia -
takže vidíte, jak špatné je řemeslné zpracování.
Když se podíváte na stupnici, jednou je to +1,4°, jednou +1,5°.
To tedy vůbec neodpovídá vědeckým standardům.
Je důležité na to upozornit, protože ORF je rovněž povinen odvádět kvalitní práci.
Je to vyžadováno zákonem.
Takhle to vypadá.
A nejen to - to je takříkajíc absolutní vrchol tohoto dokumentárního pořadu.
Je tam mnoho dalších věcí, které vůbec nejsou pravdivé.
A to byl důvod, abychom si řekli: počkejte, to je taková lež, to je taková propaganda, my se tomu teď postavíme.
A jak tomu čelíme?
Existuje tzv. veřejná stížnost, jak se jí říká v Rakousku.
Takže kdokoli může říci, že pokud se domnívá, že ORF nedodržela zákon o ORF, ke kterému se dostanu později, může podat stížnost
příslušnému orgánu, takzvanému rakouskému úřadu pro komunikace.
Na podání stížnosti má šest týdnů po skončení pořadu.
To se trochu zpřísní, protože během těchto šesti týdnů musí získat 120 podpisů podpory.
A obvykle jich musíte mít více, protože ORF pak tvrdí, že 20 % z nich je neplatných z formálních důvodů.
Když máme velkou podporu, což není první stížnost ORF, máme někdy i 1000 podpisů.
Takže to pro nás v klubu není problém.
Musíte to ale dát dohromady, protože lidé musí zadat číslo svého příspěvku do ORF.
A když například přijdete na akci se stánkem a řeknete: toto je naše stížnost, podepište se, tak se lidé rádi
podepíší - ale kdo zná číslo jejich příspěvku do ORF?
Teď jim musíte říct, prosím, pošlete nám to e-mailem a my máme bohužel zase dvě třetiny lidí mimo.
Takže bohužel nemohou poslat své číslo, i když podepsali.
Tuto formální překážku však obvykle překonáváme.
Musíme přesně specifikovat, který paragraf nebo dokonce pododstavec zákona o ORF byl porušen.
A samozřejmě pak musíme stížnost odůvodnit.
Jak jsem řekl, mám velké štěstí, že se přátelím s několika velmi dobrými právníky, kteří nám s tím pomáhají, abychom
to mohli správně formulovat z právního hlediska, nejen z hlediska kritiky, ale také z právního hlediska.
Tato veřejná stížnost byla právě podána.
Příjemné je, že s tím nejsou spojeny žádné skutečné náklady.
Stížnost tedy můžete podat bez placení jakéhokoli poplatku.
Rovněž není nutné mít právníka.
Takže pokud si myslíte, že jste dost dobří, můžete to prostě udělat.
Jedná se pouze o osobní investici času, nikoliv peněz.
Poté, jakmile je formální překážka překonána, KommAustria zašle stížnost ORF a právníci se vyjádří.
- Pak já nebo právník sepíšeme protinávrh - a to se několikrát písemně opakuje.
Nejpozději po šesti měsících však musí tento orgán, KommAustria, rozhodnout.
V Rakousku se tomu říká "Bescheid".
- To je právně důležité, protože proti tomu můžete bojovat hned - můžete se obrátit na další instanci.
Řekneme: "Dobře, takové je rozhodnutí, ale vždy existuje odvolací řízení.
Než se k tomu ale dostanu, podívejme se blíže na zákon o ORF.
Jaké je skutečné poslání ORF?
Nyní si to můžete přečíst. Jinými slovy, komplexní informace pro širokou veřejnost atd.
- A právě komunikace a propagace vědy je jejím hlavním posláním.
To je jeho povinnost, že to dělá. A spousta dalších věcí.
Na chvíli to nechám být.
Není důležité, abych to podrobně četl.
Stejně jsem vždy zdůrazňoval důležitá slova.
A pak jsou zde také velmi jasné pokyny, jak má být program strukturován.
A objektivní výběr je již na vrcholu.
Poprvé se objevuje slovo cíl.
A dále se zde uvádí, že musí být zastoupeny i kritické názory.
Zohlednění rozmanitosti.
Je to vyžadováno zákonem.
Dále se opět píše: Komentáře, analýzy atd. Zásady objektivity.
- Znovu se objevuje slovo objektivita.
A pak jsou zde další podkapitoly o tom, jak uspořádat obsah.
Nyní je na něm napsáno kvalita.
Proto jsem se o tom zmínil v grafice. To je vtip, ta grafika.
Například u tohoto grafu není uveden žádný zdroj dat.
Víte, že (...) nemůžu tam dát jen tak nějakou grafiku.
- Pak musí být komplexní, nezávislý, nestranný a opět slovo objektivita, musí pečlivě kontrolovat
pravdivost a také původ a musí se držet srozumitelných faktů.
A - musí přispívat ke vzdělávání obyvatelstva.
Všechno je teď vlastně skvělé.
Kdyby to udělal, měli bychom v Rakousku opravdu skvělé médium.
Ale to on nedělá!
Nyní se dostáváme k podstatě věci.
- Existuje takzvané odvolací řízení, tj. 1. orgán. KommAustria rozhoduje nejpozději po šesti měsících.
- A pak vždy přejdeme - k druhé instanci.
Pokud totiž ORF prohraje, odvolá se k další instanci.
Jedná se o takzvaný Spolkový správní soud.
A když já nebo náš klub prohrajeme, vždycky jdeme rovnou do další instance.
A to je vlastně docela dobré.
Jedná se o porotu složenou ze tří porotců.
Je zaznamenán doslovně.
Svědci mohou být jmenováni a soudní náklady jsou opět neuvěřitelně nízké, a to pouhých 30 eur.
Jediným problémem jsou vaše vlastní náklady.
I když vyhrajete, zůstávají vám na krku - vaše vlastní soudní poplatky, pokud máte znalce a podobně.
Bohužel to tak v Rakousku chodí.
Tak je tomu ale i v případě trestního práva v Rakousku.
Pak je tu vyšší autorita - tedy nejvyšší autorita.
V Rakousku se vždy nazývá soudní dvůr.
V tomto případě se jedná o správní soud a souběžně s ním existuje Ústavní soud, který je vlastně nezávislý, kde
si můžete například stěžovat, že některá ustanovení zákona o ORF nejsou v souladu s ústavou.
Neútočíme tedy přímo na věc, ale spíše říkáme, že tato zásadní úprava není v souladu s ústavou.
Nebo má proces také chyby.
Stále ji můžete přijmout.
To je také další soud.
Jedná se o nejvyšší soud obecně - Ústavní soud, nejvyšší soud vůbec.
Jaké jsou naše zkušenosti?
Takže toto není první případ, tento případ týkající se klimatu, který vedeme proti ORF.
(= KommAustria) má velmi přísná formální kritéria s těmito podpisy a všemi možnými věcmi - a je jednoznačně ve prospěch ORF.
Proto se snaží stížnost co nejvíce blokovat.
Nachází nejrůznější argumenty, proč by to nyní mělo být vnímáno jinak, než jak to vidí stěžovatelé.
V druhé instanci, u Spolkového správního soudu, máme velmi dobré zkušenosti - alespoň se senáty soudců, se kterými jsem jednal.
Pracuje zde asi 35 soudců. Senátů je poměrně dost a jsou neutrální.
Postup je také takový, že se to nesnaží ovlivnit.
To je u soudů velmi časté.
Soudce může skutečně rozhodnout o výsledku řízení, pokud řízení táhnete určitým směrem.
U našich správních soudů je zcela běžné, že důkazy jsou jednoduše odmítány nebo svědci nejsou takříkajíc oprávněni.
Moje zkušenost u Spolkového správního soudu je však velmi neutrální.
Ale teď to začíná být problematické.
Všechny naše soudy, tedy i ty nejvyšší, jsou zpolitizované.
A to vlastně v mnoha oblastech eliminuje právní stát.
Protože pokud pak ti nejvyšší úředníci, kteří rozhodují, už nejsou skutečně, nebo řekněme - kde je sporné, jestli jsou skutečně
objektivní a nezávislí, tak je to samozřejmě velmi problematické.
Zejména Ústavní soud. Ten je jednoznačně zpolitizovaný.
A tady, jak jsem řekl, je velká otázka: Může být vůbec nezávislý?
Rád bych se krátce zmínil o Ústavním soudu.
Skládá se ze 14 soudců.
A to je nyní velmi vzrušující, jak jsem řekl.
Lidé si nyní myslí, že na Ústavním soudu pracují nejlepší soudci v zemi. Vůbec tomu tak není.
Není mezi nimi ani jeden bývalý soudce!
To je skutečně neuvěřitelné.
Ale tak to prostě je.
Musí mít právní znalosti.
Myslím, že musí mít také ukončené vzdělání, právnické vzdělání.
Je mezi nimi mnoho univerzitních profesorů, tedy těch, kteří kdysi někde vedli právní institut nebo jsou stále aktivní.
A je v ní mnoho úředníků, kteří jsou právníky ve státní správě - nebo, a to je nejhorší, kteří pracují nebo
pracovali přímo v politické funkci na ministerstvech.
Jedná se o velmi blízký vztah těchto úředníků k politice.
A nejhorší je, že se na tom podílejí právníci, z nichž někteří jsou ve své práci zástupci politiků nebo politických stran.
Je tedy zcela zřejmé, že náš Ústavní soud má velmi dramatický politický sklon.
A to lze přidělit stranám, protože strany mají právo předkládat návrhy - a vše, co navrhnou, je schváleno.
Takže se můžete podívat, jak byla v Rakousku za posledních 20 let rozdělena moc, které vlády tam byly.
A pak všechny své kandidáty takříkajíc dotlačí k Ústavnímu soudu.
Upřímně řečeno, je to velmi, velmi problematické, protože - opravdu vynášejí neutrální soudy?
Například nedávno takto skončil případ, který jsme vyhráli v první i druhé instanci.
Jedná se o senát složený ze tří soudců. Super rozsudek, 24 stran.
A pak se ORF obrátila na Ústavní soud.
Právníci řekli: Dobře, vlastně jsme prohráli samotné řízení.
Obrátíme se na Ústavní soud, který je politicky obsazen, a ten zruší rozsudek správního soudu s šíleným odůvodněním.
Když je čtete, říkáte si: "Co že to kouřili?" Je neuvěřitelné, jak vlastně právo - teď
musím být opatrný - jak právní stát už nefunguje.
Nechci mluvit o ohýbání zákona, ale je neuvěřitelné, jaká zdůvodnění se najednou objevují.
Ale jeden právník, s nímž se mi dobře spolupracuje, se nyní pokusí obrátit náš rakouský ústavní soud na Evropský soudní dvůr.
Protože tyto prostředky stále máme.
Je opravdu neuvěřitelné, jak některé ... a bohužel rozhodující je nejvyšší instance.
Kdo je nejmocnějším mužem ve státě?
Ten, kdo vyhlásí stav nouze. To byl náš ministr zdravotnictví během koronavirové krize.
Nyní najednou vyhlásí výjimečný stav a vše se zruší. Ve výjimečném stavu tedy přestává platit ústava.
Co jiného máme dělat, už jsem to říkal .....
Vážení diváci - pod pořadem najdete ODKAZ na prezentaci v plné délce.
Rádi bychom touto cestou poděkovali řečníkovi Dr. Bernhardu Strehlovi a platformám EIKE, Heartland Institute a CFACT.