Nok en gang er det grunn til å påpeke den mangelfulle rapporteringen i ORF-dokumentaren.
På "International Conference on Climate and Energy" 2024 i Wien fikk deltakerne høre om den
manipulerende klimajournalistikken som ORF også er involvert i.
I anledning denne konferansen
Kla.TV bringer i dag utdrag fra et informativt foredrag av Dr. Bernhard Strehl, en gründer og fysiker
som har spesialisert seg på atom- og strålingsfysikk.
Han ble de østerrikske klimaforskernes røde klut takket være sine mer enn 50 velbegrunnede foredrag om klima.
Under koronakrisen grunnla Strehl og vennene hans IMMUN-foreningen i dobbelt forstand - medisinsk og juridisk sett.
Gjennom mange rettslige intervensjoner i forvaltningsdomstolene har Strehl lært at man ikke trenger å være advokat for å
kunne representere noen i forvaltningsdomstolene i Østerrike.
Etter eget utsagn har han allerede representert mange mennesker vederlagsfritt, og han har
til nå opparbeidet seg erfaring i over 20 saker.
Strehl er kjent for sine klare avsløringer.
Det er derfor hele pressen i Østerrike prøver å bringe ham til taushet med moteord som nazist og høyreradikal. Så
hvordan fungerer klimapropagandaen fra mainstream-mediene?
Se Dr. Strehls svært informative presentasjon i en forkortet versjon med tittelen:
Klimapropaganda i Østerrike. Vi tar til motmæle.
(Bernhard Strehl:) ... dette ordet "klimaoppvarming" har egentlig bare eksistert siden slutten av koronakrisen.
Plutselig kom ordet, i hvert fall her i Østerrike, klimaoppvarming på banen.
Før ble det alltid kalt global oppvarming.
Slik har det vært siden 80-tallet.
Så ble den plutselig litt svakere.
Så ble det plutselig snakk om klimaendringer.
Jeg mistenker at Climategate spilte en viss rolle i dette. For noen av massemediene har også
innsett at det er noe galt med denne klimavitenskapen.
Og nå, i det siste, har dette blitt forsterket til det ekstreme. Nå har vi klimaoppvarming og klimahelvete.
Og FNs generalsekretær Guterres tok kaken - "global matlaging".
Jeg siterer setningen hans her:
"Den globale oppvarmingens æra er over. Den globale matlagingens æra har begynt."
Og jeg har originalen.
Jeg vil nå vise dere hva han egentlig sa den gangen:
"Den globale oppvarmingens æra er over.
Den globale kokingens tid er kommet.
Luften er umulig å puste i.
Varmen er uutholdelig.
Og nivået på profitt fra fossilt brensel og passivitet i klimaspørsmål er uakseptabelt."
(...) Men han sa bare noen få ting.
"Luften er umulig å puste i. Og varmen er uutholdelig."
Og det som overrasket meg mest: Han sa dette foran hele FNs generalforsamling, i juli i fjor (2023).
Og det var mange medier til stede, og det ble rett og slett akseptert.
Ingen sa noe.
Og nå vil jeg gjerne sitere Will Happer: "Hva har han røykt?"
La oss gå videre nå.
Klimakrise er også et relativt nytt ord.
Nå er alt bare en krise.
Og jeg er også en klimakrisefornekter av alle medier i Østerrike.
Og alle de som nå sier, vent litt, det kan jo være litt annerledes, blir straks
stemplet som fornektere, klimakrisefornektere.
Vi vet nøyaktig hvorfor dette brukes.
Dette brukes selvfølgelig fordi det finnes holocaustfornektere, og vi blir satt i samme bås.
Her i den tyskspråklige verden har vi noe veldig snedig.
Dette er det såkalte Climate Journalism Network.
Det er flere hundre journalister og mediefolk som jobber der.
Den spesifiserer hvilke ord som må brukes.
Klimaendringer brukes ikke lenger, det er altfor ufarlig.
Ordet klimakrise må brukes.
På den måten får du en slags ordbok over tillatte formuleringer, slik at det blir så dramatisk som mulig.
Og jeg nevner dette fordi redaktører fra ORF også er involvert.
Og så kommer vi rett til hvorfor dette er relevant. (...)
Og så er det selvfølgelig sosiale medier, der særlig unge mennesker er mer eller
mindre låst og bare får alt fra sosiale medier.
Vi har også alternative medier i Østerrike.
(...) De har et veldig godt utvalg.
Men allmennheten unngår disse mediene fordi de også blir stemplet som høyreekstreme.
Og det verste i Østerrike er skolene og universitetene.
Ren propaganda, indoktrinering og ideologi...
Det er helt utrolig.
Jeg kan ikke tro hva som skjer!
Så jeg forstår overhodet ikke hvordan det er mulig. For meg er ikke dette lenger universiteter.
Jeg studerte fortsatt ved universitetet, ved Wiens tekniske universitet.
Men det som skjer i dag, faktisk siden Bologna, siden de innførte dette systemet, er at
dette ikke lenger er universiteter for meg.
For forskningsfrihet og undervisningsfrihet eksisterer ikke lenger, i hvert fall ikke etter korona.
Nå vil jeg kort nevne statskringkasting, fordi vi iverksetter tiltak mot den.
I vårt land heter det Österreichischer Rundfunk - ORF.
Og han har disse kanalene: ORF1, ORF 2 og ORF III.
Her kan du fortsatt motta de statlige mediene fra Tyskland veldig godt, og så selvfølgelig mange private kanaler.
Jeg vil bare vise - dette er årets undersøkelse, rekkevidden til disse stasjonene fra mars.
Det er rundt 40 nå.
Hvis vi ser nærmere på topp 10, så å si, kan vi se det:
ORF 2 har størst rekkevidde, med 20 % av østerrikerne som ser på den hver dag.
Det er fordi de såkalte "nyhetene" er på.
Så det er her den rasjonelle propagandaen kommer inn, for å si det sånn.
ORF 1 er den andre.
Og så er det interessant, det er virkelig interessant, den kritiske kanalen ServusTV ligger på tredjeplass, på nivå med ZDF.
Og hvis du ser nærmere etter, mangler ORF III.
Jeg snakket med disse folkene på telefon for å finne ut hvorfor. Det finnes et selskap som samler inn
disse dataene. Hvorfor er ikke ORF III inkludert?
Med en fin unnskyldning, fordi det er en veldig dyr, liten kanal fra ORF: "Den er så ung, den må beskyttes mot kvotepresset."
Men den har vært i drift i 15 år.
Men jeg fant ut etter å ha snakket med dem at ORF III ligger på 2,8 prosent. (...) Jeg
skjønner hvorfor de ønsker å undertrykke det.
De har et enormt budsjett, og det rettferdiggjør egentlig ikke denne serien i det hele tatt.
Og de ønsker å dekke over det på denne måten. (...)
Og hvordan fungerer propagandaen nå, og hva ønsker den å oppnå?
Den ønsker faktisk å oppnå samtykke - nemlig til det makten eller regjeringen ønsker.
Stikkordet er "produksjon av samtykke".
Jeg sier: "Samtykke er oppdiktet".
Så du påvirker folk slik at de går med på det du vil at de skal gå med på.
Og hvordan fungerer det?
Alt handler om følelser.
Du har alltid følelser inni deg, fordi de slår av kritisk tenkning, de blokkerer den.
Dette er noe veldig farlig, for vi kan ikke forsvare oss mot det.
Da får du informasjonen inn i underbevisstheten vår.
Og bevisstheten kan ikke slå den av. (...)
Det er ganske ondt det som blir gjort, og det er i forbindelse med sensur.
For når du først har forhåndsprogrammert folk i en bestemt retning, må du hindre dem i å høre en
annen mening eller komme til en annen konklusjon.
Det finnes svært kjente eksperimenter som går ut på at man kan påvirke folk til å handle mot sin egen overbevisning, så å si.
Men hvis bare én person i testgruppen plutselig inntar det motsatte synet, faller de ut igjen i stort antall.
Det er derfor vi alle blir sensurert.
Det skapes en svært smal såkalt meningskorridor.
Det er følelsene. Og det spiller ingen rolle hvilke følelser.
Disse kan være ganske positive, som entusiasme og eufori og så videre.
Og det som er viktig for oss nå, særlig når det gjelder klimaet, er dette "jeg er en av de gode;
jeg er den mest veloppdragne klimabeskytteren".
Det er derfor alle spiller med.
- Selvfølgelig er det også negative følelser - hat, veldig viktig.
Den viktigste følelsen for å slå av tenkningen er frykt.
Og det er derfor frykt alltid er det første som produseres.
På grunn av disse mekanismene er alle andre som nå er av min oppfatning, der jeg nå er av den
oppfatning at jeg har rett, alle andre er skurken.
Så jeg er på de godes side, og de andre er skurkene.
Og det er spilt ganske godt ut.
De har praktisert i over 100 år.
Det avhenger selvsagt av målgruppene.
Så forskjellige mennesker reagerer ulikt på budskap.
Frykt er imidlertid noe altomfattende.
Du kan bruke frykt hvis du kan skape den, det er flott.
Det slår umiddelbart av kritisk tenkning.
Den avgjørende faktoren er at du må kombinere alt riktig.
Da får du den optimale effekten.
Jeg er en som går til motstanderne våre.
Jeg går på arrangementene til klimasekten, klimaayatollahene, som jeg kaller dem.
Presentasjonene deres er strukturert på en slik måte at det første de alltid gjør, er å skape frykt.
Så forferdelig, klimahelvete og alt som kommer, og oversvømmelsene øker.
Og så kommer neste trinn. Og så sier de: Det er vår skyld.
Vi mener faktisk at det er dere som har skylden, altså de som lytter. Da føler alle seg skyldige.
Og så sier du: Men nå kommer Frelseren, og han vil fortelle deg hva du skal gjøre.
Det er noe jeg kan bidra med for å løse problemet.
Jeg kan bidra til at dette forferdelige ikke skjer.
Jeg må bare beskytte klimaet.
Jeg må for eksempel kjøre elbil fordi jeg beskytter klimaet.
Og det er jeg som gjør noe bra, jeg er en av de gode.
Det er poenget. Det er slik det fungerer.
Jeg har hørt dette på flere forelesninger.
Dette er egentlig ganske brutalt NLP = nevrolingvistisk programmering.
Og folk blir dratt rett inn i det.
Da er de fryktelig glade for at de har skjønt hvor farlig det er.
Du ønsker å gjøre noe for neste generasjon. (...)
Og som jeg sa, det er en solidaritetseffekt blant de menneskene som har blitt skikkelig
hypnotisert, så å si, og de viser solidaritet:
Vi er alle supergode gutter, og vi må - jeg gjentar - vi må kjempe veldig hardt mot de andre. Og nå, veldig viktig:
Propaganda er veldig lett å gjenkjenne. Man ser med en gang at det er propaganda.
For det handler alltid om følelser. Du må observere deg selv.
Når jeg hører en beskjed eller noe, må jeg passe på meg selv.
Og hvis jeg reagerer følelsesmessig, uansett hvordan, så er det propaganda.
Jeg har tatt et bevisst valg om å reagere følelsesmessig. Fordi, som jeg sa, det blokkerer tenkningen min.
Man må venne seg til det litt. Du må virkelig innse det.
Gjentakelse er selvfølgelig et svært viktig poeng.
Og ikke bare hele tiden, men i alle medier samtidig.
Synkronisere slik at ingen andre synspunkter blir kjent. Fordi folk som er litt skeptiske i bunn og
grunn umiddelbart kan forlate den ønskede oppfatningen.
Resultatet er at det nå bare finnes én sannhet, og som sagt, kritiske spørsmål får ikke lov til å
komme opp fordi meningskorridoren ikke kan forlates.
(....) Ok, og nå til det virkelige casus belli.
Som sagt, dette er et dokumentarprogram om den lille istiden.
Den gikk i tre kvarter på slutten av fjoråret (29. desember 2023).
Og det er ganske interessant.
Jeg skal spille det første minuttet, introen til dette programmet nå:
"Været ser ut til å ha konspirert mot dem.
Hvor lenge vil det kalde, våte været og avlingssvikten vare?
Og vil de alle få barna sine gjennom?
Ingenting ser ut til å stemme i forholdet mellom menneske og natur på slutten av 1500-tallet.
Et kraftig jordskjelv ryster Wien og ødelegger til og med Stephansdom.
Kuldeperioder og ekstreme værhendelser gjør den lille istiden til en utholdenhetsprøve for menneskene.
Uroen i samfunnet åpner døren til Europas selvdestruksjon på begynnelsen av 1600-tallet."
Det er altså en katastrofefilm à la Roland Emmerich - ekstremt emosjonelt ladet, truende scenario, fryktinngytende.
Og det går faktisk gjennom hele denne spillefilmen, som kaller seg selv en "dokumentar".
Sekvenser med såkalte "forskere" er nå gjentatte ganger satt inn i filmen. Såkalte
"vitenskapelige funn" er nå inkludert i denne filmen.
Mannen (Roland Weißmann) er viktig.
Dette er en forfengelig fyr, for han er generaldirektør i ORF - jeg skal nevne hvorfor dette er viktig.
Så vi har denne katastrofefilmen, og dette er de vitenskapelige faktaene.
Og i denne filmen - og dette er hovedpoenget i vår klage - er det temperaturkurver.
Deretter plasseres de i en studiomiljø, der programlederen dukker opp - denne emosjonelle spillefilmen avbrytes gjentatte
ganger av korte sekvenser - og den første grafikken ser slik ut:
Dette er temperaturene for de siste 2000 årene, og den forteller oss fortsatt nøyaktig hvilke perioder det dreier
seg om, nemlig den romerske varmeperioden, den middelalderske varmeperioden og den lille istiden.
- Og så er det hockeykølla opphøyd i fire, for å si det sånn, - så går den ganske kraftig opp, og du kan også se fargeleggingen.
- For det første er hele avbildningen i et slikt perspektiv at nåtiden vises enda større, fargeleggingen går i
retning cinnoberrødt - og hvis man ser nøye etter, øker også tykkelsen på streken mot slutten, så å si.
Men enda verre, når han viser de siste 12 000 årene, ser det slik ut.
Ja, så det er helt sprøtt, og det er til og med overgått, for å si det sånn.
Han sier noe om det.
Han sier: "Den siste piggen her oppe, han mener denne, som er helt rød, det er oss.
Han sier ikke, der er vi, faktisk en kronologisk rekkefølge, vi må si det, nei, han sier det.
Det antyder også at vi er årsaken til dette, at vi nå har skylden.
Det er utrolig at disse kurvene er der inne.
- Hvis du ser litt nærmere på den, står det også Celsius-grader, pussig nok - så du kan se hvor dårlig håndverket er.
Hvis du ser på skalaen, er den én gang +1,4°, én gang +1,5°.
Så dette oppfyller ingen vitenskapelige standarder i det hele tatt.
Det er viktig å påpeke dette fordi ORF også er forpliktet til å levere kvalitetsarbeid.
Dette er lovpålagt.
Så det er slik det ser ut.
Og ikke bare det - det er så å si det absolutte høydepunktet i dette dokumentarprogrammet.
Det er mange andre ting der som ikke er sant i det hele tatt.
Og det var grunnen til at vi sa: Vent litt, det er en løgn, det er propaganda, vi skal gå imot det nå.
Og hva gjør vi?
Det er den såkalte offentlige klagen, som det heter i Østerrike.
Så hvem som helst kan si at hvis de mener at ORF ikke har overholdt ORF-loven, som jeg kommer tilbake til
senere, så kan de klage til den relevante myndigheten, den såkalte østerrikske kommunikasjonsmyndigheten.
Han har seks uker på seg til å klage etter programmet.
Dette vil bli strammet inn noe, fordi han må få 120 støtteunderskrifter i løpet av disse seks ukene.
Og man må som regel ha flere, for ORF sier da at 20 prosent av dem er ugyldige av formelle grunner.
Når vi har mye støtte, noe som ikke er den første ORF-klagen, har vi noen ganger til og med 1000 underskrifter.
Så det er ikke noe problem for oss i klubben.
Men du må få det til, for folk må oppgi ORF-bidragsnummeret sitt.
Og hvis du for eksempel går på et arrangement med en stand og sier: Dette er vår klage, vennligst skriv under, så skriver
folk gjerne under - men hvem vet ORF-bidragsnummeret deres?
Nå må du si til dem at de må sende det til oss på e-post, og så har vi dessverre to tredjedeler av folk ute igjen.
Så de kan dessverre ikke sende inn nummeret sitt, selv om de har signert.
Men normalt overvinner vi dette formelle hinderet.
Vi må spesifisere nøyaktig hvilken paragraf i ORF-loven eller til og med underparagraf som nå er brutt.
Og så må vi selvfølgelig begrunne klagen.
Som jeg sa, er jeg veldig heldig som er venn med noen veldig gode advokater som hjelper oss med dette, slik at vi kan
formulere det riktig fra et juridisk synspunkt, ikke bare med tanke på kritikken, men også fra et juridisk synspunkt.
Denne offentlige klagen er nettopp innlevert.
Det fine er at det ikke medfører noen reelle kostnader.
Du kan altså sende inn en klage uten å betale noe gebyr.
Det er heller ingen plikt til å ha advokat.
Så hvis du tror du er god nok, kan du bare gjøre det.
Det er bare en personlig investering av tid, ikke penger.
Når den formelle hindringen er ryddet av veien, sender KommAustria klagen til ORF, og advokatene avgir en uttalelse.
- Så skriver jeg eller advokaten en kontrabeskjed - og det går frem og tilbake noen ganger skriftlig.
Senest etter seks måneder må imidlertid denne myndigheten, KommAustria, ta en avgjørelse.
I Østerrike kalles dette en såkalt "Bescheid".
- Det er juridisk viktig, fordi du kan kjempe mot det nå - du kan ta det til neste instans.
Ved å si at det er avgjørelsen, men at det alltid finnes en ankeprosess.
Men før jeg kommer til det, la oss ta en nærmere titt på ORF-loven.
Hva er ORFs egentlige oppgave?
Det kan du lese gjennom nå. Med andre ord omfattende informasjon til allmennheten osv.
- Og det er her formidlingen og promoteringen av vitenskap kommer inn - det er kjerneoppgaven.
Det er hans plikt, at han gjør det. Og alle mulige andre ting.
Jeg lar det være med det en stund.
Det er ikke viktig for meg å lese opp dette i detalj.
Jeg la uansett alltid vekt på de viktige ordene.
Og så er det også veldig klare instrukser for hvordan programmet skal legges opp.
Og objektiv utvelgelse er allerede på toppen.
Så ordet objektiv dukker opp for første gang.
Og så står det at også kritiske meninger skal være representert.
Hensyn til mangfold.
Dette er lovpålagt.
Lenger nede står det igjen: Kommentarer, analyser etc. Prinsipper for objektivitet.
- Ordet objektivitet dukker opp igjen.
Og så er det flere underavsnitt om hvordan innholdet skal organiseres.
Nå står det kvalitet.
Det var derfor jeg nevnte det i grafikken. Det er en vits, grafikken.
For eksempel er det ikke oppgitt noen kilde for dataene til denne grafikken.
Du vet at (...) Jeg kan ikke bare legge inn hvilken som helst grafikk der.
- Da må han være allsidig, uavhengig, upartisk og igjen ordet objektivitet, han må nøye sjekke for sannhet og også
for opprinnelse, og han må holde seg til forståelige fakta.
Og - det må bidra til utdanning av befolkningen.
Alt er faktisk bra nå.
Så hvis han gjorde det, ville vi ha et virkelig flott medium i Østerrike.
Men det er ikke det han gjør!
Nå kommer vi til poenget.
- Det finnes en såkalt ankeprosedyre, dvs. en 1. instans. KommAustria fatter vedtak senest etter seks måneder.
- Og så går vi alltid - til andre instans.
For hvis ORF taper, anker den til neste instans.
Dette er den såkalte føderale forvaltningsdomstolen.
Og hvis jeg eller klubben vår taper, går vi alltid rett videre til neste instans.
Og det er faktisk ganske bra.
Dette er et panel bestående av tre dommere.
Det er tatt opp ordrett.
Vitner kan oppnevnes, og saksomkostningene er også her utrolig lave, nemlig bare 30 euro.
Det eneste problemet er dine egne kostnader.
Selv om du vinner, må du betale dem - dine egne advokatutgifter, hvis du har sakkyndige og slike ting.
Dessverre er det bare slik det er her i Østerrike.
Men slik er det også med strafferetten her i Østerrike.
Da finnes det en høyere autoritet - det er den høyeste autoriteten.
I Østerrike kalles dette alltid en domstol.
I dette tilfellet er det Forvaltningsdomstolen, og parallelt med denne er det Forfatningsdomstolen, som faktisk er
uavhengig, der man for eksempel kan klage på at visse bestemmelser i ORF-loven ikke er grunnlovsstridige.
Vi angriper altså ikke saken direkte, men sier snarere at denne grunnleggende reguleringen ikke er grunnlovsstridig.
Eller så har prosessen også feil.
Du kan fortsatt akseptere det.
Dette er også en annen domstol.
Dette er den høyeste domstolen generelt - forfatningsdomstolen, den høyeste domstolen av alle.
Hva er våre erfaringer?
Så dette er ikke den første saken, denne klimasaken, som vi gjennomfører mot ORF.
Den (= KommAustria) har svært strenge formelle kriterier, med disse signaturene og alt
mulig - og er helt klart til fordel for ORF.
Så han prøver å blokkere klagen så mye som mulig.
Han finner alle slags argumenter for hvorfor dette nå skal ses annerledes enn klagerne ser det.
I andre instans, den føderale forvaltningsdomstolen, har vi veldig god erfaring - i hvert fall
med de dommersenatene jeg har hatt med å gjøre.
Det er rundt 35 dommere som jobber der. Det er ganske mange senater, og de er nøytrale.
Prosedyren er også slik at de ikke forsøker å påvirke dette.
Dette er svært vanlig i domstolene.
Dommeren kan faktisk avgjøre utfallet av saken hvis du trekker saken i en bestemt retning.
Det er ganske vanlig i våre forvaltningsdomstoler at bevis rett og slett avvises, eller at vitner
rett og slett ikke blir autorisert, for å si det sånn.
Men min erfaring fra den føderale forvaltningsdomstolen er veldig nøytral.
Men nå begynner det å bli problematisk.
Våre domstoler, det vil si de høyeste domstolene, er alle politiserte.
Og dette eliminerer faktisk rettssikkerheten på mange områder.
For hvis de øverste tjenestemennene som tar den endelige avgjørelsen, ikke lenger er, eller la oss si - der det
kan stilles spørsmål ved om de virkelig er objektive og uavhengige, er det selvfølgelig veldig problematisk.
Spesielt forfatningsdomstolen. Den er tydelig politisert.
Og som sagt, det store spørsmålet er: Kan den i det hele tatt være uavhengig?
Og jeg vil gjerne snakke veldig kort om forfatningsdomstolen.
Den består av 14 dommere.
Og det er veldig spennende nå, som jeg sa.
Folk tror nå at de beste dommerne i landet jobber i forfatningsdomstolen. Dette er ikke tilfelle i det hele tatt.
Det er ikke en eneste tidligere dommer blant dem!
Det er faktisk helt utrolig.
Men det er sånn det er.
De må være juridisk kyndige.
Jeg tror de også må ha fullført en grad, en juridisk grad.
Det er mange universitetsprofessorer blant dem, dvs. de som en gang har ledet et juridisk
institutt et eller annet sted eller fortsatt er aktive.
Og det er mange embetsmenn som er jurister i forvaltningen - eller, og det er det verste, som arbeider
eller har arbeidet direkte politisk i departementene.
Disse tjenestemennene har en svært nær tilknytning til politikken.
Og det verste er at det er advokater involvert, hvorav noen er representanter for
politikere eller politiske partier i sitt arbeid.
Det er derfor helt klart at vår konstitusjonelle domstol har en svært dramatisk politisk slagside.
Og dette kan fordeles til partiene, fordi partiene har rett til å komme med forslag - og alt de foreslår, blir godkjent.
Så du kan bare se hvordan makten har vært fordelt i Østerrike de siste 20 årene, hvilke regjeringer det har vært.
Og så skyver de alle kandidatene sine inn i forfatningsdomstolen, for å si det sånn.
Det er bare veldig, veldig problematisk, for å være ærlig, for - gjør de virkelig nøytrale vurderinger?
For eksempel endte en sak nylig slik, som vi vant i første og andre instans.
Dette er en tre-dommer panel. Superdom, 24 sider.
Og så gikk ORF til forfatningsdomstolen.
Advokatene sa: Ok, vi tapte faktisk selve rettssaken.
Vi går til forfatningsdomstolen, som er politisk okkupert, og de opphever forvaltningsdomstolens
dom med en begrunnelse som er helt vanvittig.
Så når du leser dem, tenker du: "Hva er det de har røkt igjen?" Det er utrolig hvordan loven faktisk - jeg må være
forsiktig nå - hvordan rettsstaten ikke lenger fungerer.
Jeg vil ikke snakke om at loven blir tøyet, men det er utrolig hvilke begrunnelser som plutselig gis.
Men den ene advokaten som jeg samarbeider godt med, vil nå prøve å bringe vår
østerrikske forfatningsdomstol inn for EU-domstolen.
Fordi vi fortsatt har denne muligheten.
Det er helt utrolig hvordan noen av de ... og dessverre er den høyeste instansen den avgjørende.
Hvem er den mektigste mannen i delstaten?
Den som erklærer unntakstilstand. Det var vår helseminister under koronakrisen.
Nå erklærer han plutselig unntakstilstand, og alt er opphevet. Så i en unntakstilstand er grunnloven ikke lenger gyldig.
Hva annet kan vi gjøre, jeg har allerede sagt .....
Kjære seere - under programmet finner dere LINK til presentasjonen i full lengde.
Vi vil gjerne benytte anledningen til å takke foredragsholderen Dr. Bernhard Strehl og
plattformene EIKE, Heartland Institute og CFACT.