Још једном, постоји разлог да се укаже на неадекватно извештавање у документарцу ОРФ-а.
На Међународној конференцији о клими и енергији у Бечу 2024. године учесници су сазнали о
манипулативном климатском новинарству, које ОРФ такође воли.
Поводом ове конференције,
Kla.TV данас представља изводе из проницљивог предавања др Бернхард Штрела, предузетника и физичара
специјализованог за атомску и радијациону физику.
Он је постао трн у боку аустријских истраживача климе својим више од 50 добро документованих предавања о клими.
Током кризе изазване коронавирусом, Штрел и неки пријатељи основали су удружење ИМУН,
које има двоструку сврху – медицинску и правну.
Кроз бројне правне интервенције пред управним судом, Штрел је сазнао да не морате бити адвокат да
бисте заступали некога пред управним судом у Аустрији.
Према његовим сопственим изјавама, он је већ бесплатно заступао многе људе и до сада стекао искуство у више од 20 случајева.
Стрел је познат по својим јасним открићима.
Зато цела штампа у Аустрији покушава да га ућутка слоганима као што су "нациста" и "десничарски екстремиста".
Како функционише пропаганда о клими у мейнстрим медијима?
Погледајте високо информативну предају др Штрела у скраћеној форми, под називом: Климатска
пропаганда у Аустрији. Ми јој се супротстављамо.
(Бернхард Штрел:) ... термин "глобално загревање" заиста је почео да се користи тек након
што је криза изазвана коронавирусом завршила.
Изненада, барем овде у Аустрији, почео је да се користи израз "глобално загревање".
Раније се то увек називало глобалним загревањем.
Тако је било још од 1980-их.
Онда је изненада постало мало слабије.
Одједном су сви почели да причају о климатским променама.
Сумњам да је Климагејт одиграо одређену улогу у овоме. Јер су чак и масовни медији приметили да
нешто није сасвим у реду са овом науком о клими.
А сада се то у последње време погоршало до екстремног степена. Сада имамо глобално загревање и климатски пакао.
И генерални секретар УН Гутереш је погодио у срж – "глобално кување".
Овде цитирам његову реченицу:
Ера глобалног загревања је завршила. Ера глобалног кувања је почела.
И ја имам оригинал.
Сада ћу вам показати шта је он заправо рекао у то време:
Ера глобалног загревања је завршила.
Ера глобалног кључања је стигла.
Ваздух је недишак.
Топлота је неподношљива.
И ниво профита од фосилних горива и неактивност по питању климе је неприхватљив.
(…) Али је ипак рекао неколико ствари.
Ваздух је недисајни. И врућина је неподношљива.
Али оно што ме је највише изненадило било је то што је то рекао пред читавом Генералном
скупштином УН у јулу прошле године (2023).
И такође је било много представника медија, и то је једноставно прихваћено.
Нико није рекао ништа.
А сада бих желео да цитирам Вила Хапера: "Шта је он пушио?"
Хајде да сада наставимо даље.
Још један релативно нов термин је климатска криза.
Сада је све само криза.
И ја сам такође негирач климатске кризе у свим аустријским медијима.
И свако ко сада каже: "Сачекајте тренутак, то би могло бити помало другачије", одмах се
означава као порицатељ, порицатељ климатске кризе.
Знамо тачно зашто се користи.
Наравно, ово се користи зато што постоје порицатељи Холокауста, и ми смо сврстани у исту категорију.
Овде у немачкој говорној средини постоји нешто прилично лукаво.
Ово је такозвана Мрежа за климатско новинарство.
Тамо раде неколико стотина новинара и медијских професионалаца.
Оно одређује која се речи морају користити.
Људи више не користе термин "климатске промене"; он је превише безазлен.
Мора се користити термин климатска криза.
Ово у суштини пружа речник дозвољених фраза како би порука била што драматичнија.
И помињем ово јер су присутни и уредници из ОРФ-а.
И онда ћемо објаснити зашто је ово релевантно. (...)
И онда, наравно, ту су друштвени медији, где су млади људи посебно практично залепљени за своје екране и
добијају све своје информације преко друштвених медија.
Такође имамо алтернативне медије у Аустрији.
(…) Они имају веома добар опсег.
Међутим, широка јавност избегава ове медије јер су и они означени као десничарски екстремистички.
А најгоре од свега у Аустрији су школе и универзитети.
То је чиста пропаганда, индоктринација и идеологија...
То је невероватно.
Невероватно шта се дешава!
Не разумем уопште како је то могуће. По мени, ово више нису универзитети.
Студирао сам на универзитету, на Бечком технолошком универзитету.
Али оно што се дешава данас, заправо још од Болоње, откако су увели овај систем, јесте да то више нису универзитети за мене.
Зато што слобода истраживања и слобода наставе више не постоје, барем од пандемије коронавируса.
Сада бих укратко желео да поменем државну радиодифузну службу, јер предузимамо мере против ње.
Овде се зове Аустријска радиодифузна корпорација – ОРФ.
И има ове канале: ORF1, ORF 2 и ORF III.
Овде и даље можете врло добро примати немаске државне медије, као и, наравно, многе приватне канале.
Само желим да ти покажем – ово је овогодишња анкета, домет ових станица у марту.
То је сада око 40.
Ако погледамо пажљивије, такорећи првих 10, видимо да:
ORF 2 има највећи домет, са 20% Аустријанаца који га свакодневно гледају.
То је зато што се такозване "вести" емитују отуда.
Значи, ту рационална пропаганда делује, такорећи.
ORF 1 је други.
И онда је занимљиво, заиста занимљиво, на трећем месту је критички канал ServusTV, у жестокој конкуренцији са ZDF-ом.
И ако погледате пажљивије, ORF III недостаје.
Разговарао сам са тим људима телефоном и питао зашто. Дакле, постоји компанија која
прикупља ове податке. Зашто ORF III није укључен?
Са паметном изговором, јер је то веома скуп, мали канал ORF-а: "Он је тако нов, морате га заштитити од притиска рејтинга."
Али је у функцији већ 15 година.
Али сам у разговору са њима сазнао да је ORF III на 2,8%. (...) Разумем зашто то желе да прикрију.
Они имају огроман буџет, и то уопште не оправдава овај распон.
И то је оно што они на овај начин желе да прикрију. (...)
Па како пропаганда функционише и шта она настоји да постигне?
Оно што он заправо жели да постигне јесте да створи сагласност – наиме за оно што они на власти или влада желе.
Енглески слоган је "Manufacturing Consent".
Мој одговор на ово је: "Сагласност се производи."
Дакле, ви утичете на људе на такав начин да се сложе са оним са чим би требало да се сложе.
И како то функционише?
Ради се о емоцијама.
Увек имаш емоције у себи, јер оне искључују критичко размишљање, блокирају га.
Ово је веома опасно јер се не можемо одбранити од тога.
То је зато што информација затим улази у нашу подсвест.
И свест то не може искључити. (...)
Оно што се ради је веома погрешно и иде руку под руку са цензуром.
Јер када, такорећи, људе унапред усмерите у одређеном правцу, морате их спречити да чују
другачије мишљење или стекну другачији увид.
Постоје неки веома познати експерименти који показују да се људи могу навести да делују супротно својим уверењима, такорећи.
Али ако једна особа у тест групи изненада изрази супротно мишљење, већина ће брзо променити мишљење.
Зато нас све цензуришу.
Креиран је веома узан такозвани коридор мишљења.
То су само емоције. И није важно које емоције.
Ови могу бити свакако позитивни, као што су ентузијазам и еуфорија и тако даље, шта год да постоји.
А шта је сада важно за нас, посебно у области климатских промена, јесте ово: "Ја сам један од добрих
момака; ја сам најпожртвованији заштитник климе."
Зато сви лепо сарађују.
- Наравно, постоје и негативне емоције – мржња, веома важна.
Најважнија емоција за искључивање вашег размишљања је страх.
И зато је страх увек прва ствар која се производи.
Због ових механизама, сви остали који сада деле моје мишљење, а ја сада верујем да имам
исправно мишљење, сви остали су лоши момци.
Дакле, ја сам један од добрих момака, а остали су лоши момци.
И то је прилично добро изведено.
Они се баве овим више од 100 година.
То, наравно, зависи од циљних група.
Дакле, различити људи реагују различитим порукама.
Страх, међутим, јесте нешто што обухвата све.
Можете користити страх ако га можете изазвати; то је сјајно.
То одмах угаси критичко размишљање.
Кључно је да сада све ово правилно комбинујете.
Тада добијате најбољи ефекат.
Ја сам неко ко приступа нашим противницима.
Идем на догађаје које организује климатска секта, климатски ајатоласи, како их ја зовем.
Њихова предавања су структуирана на такав начин да се увек прво изазове страх.
Тако ужасно, климатски пакао и све што иде уз то, а поплаве се све више појачавају.
А онда долази следећи корак. А онда је: То је наша кривица.
Заправо, то значи да је кривица ваша, оних од вас који слушају. Онда се сви осећају кривима.
А онда кажеш: Али сада долази спаситељ, који ће ти рећи шта мораш да урадиш.
Постоји нешто што могу допринети решавању проблема.
Могу помоћи да се осигура да се ова ужасна ствар не догоди.
Ја само морам да учиним свој део за заштиту климе.
Морам да возим електрични аутомобил, на пример, јер на тај начин штитим климу.
И ја сам онај који чини добре ствари; ја сам један од добрих момака.
У томе је поента. Тако то функционише.
Слушао сам ово на неколико предавања.
То је заиста прилично брутално НЛП = неуро-лингвистичко програмирање.
И људи су заиста привучени тиме.
Они су затим такође ужасно срећни што су схватили колико је то опасно.
Желите да урадите нешто за следећу генерацију. (...)
И као што сам рекао, постоји ефекат солидарности међу људима који су практично хипнотисани, и
они показују солидарност једни према другима:
Ми смо сви добри момци и морамо – понављам – морамо веома жестоко да се боримо против осталих. А сада, веома важно:
Пропаганду је врло лако препознати. Можете одмах да схватите да је то пропаганда.
Јер се све увек своди на емоције. Мораш да посматраш себе.
Када чујем поруку или било шта, морам да посматрам себе.
А ако реагујем емотивно, без обзира како, онда је то пропаганда.
Ово се намерно ради да бих реаговао емотивно. Јер, као што сам рекао, то ми блокира размишљање.
Треба мало времена да се навикнете. Заиста морате бити свесни тога.
Наравно, понављање је веома важна тачка.
И не само непрестано, већ и у свим медијима истовремено.
Довести све у ред тако да ниједан други став не дође до знања. Јер би то могло натерати људе који у
себи негују мало сумње да одмах напусте жељено мишљење.
То значи да постоји само једна истина и, као што сам рекао, критичка питања се не смеју постављати јер
вам није дозвољено да скренете са коридора мишљења.
(…) У реду, а сада на стварни повод за рат.
Као што сам рекао, то је документарни програм о Малом леденом добу.
Емитовано је крајем прошле године (29. децембра 2023.) и трајало је три четвртине сата.
И то је прилично занимљиво.
Сада ћу пустити прву минуту, увод у овај програм:
"Чини се да им је време замерило.
Колико ће дуго трајати хладно и влажно време и неуспеси усева?
И хоће ли моћи да издржавају своју децу?
На крају 16. века у односу између људи и природе више ништа не изгледа исправно.
Снажан земљотрес потреса Беч и чак оштећује катедралу Светог Стефана.
Хладни таласи и екстремни временски догађаји чине Мало ледено доба суровим испитом за људе.
Немири у друштву отворили су врата самоуништењу Европе у раном 17. веку.
Видите, то је као један од оних Роланд Емериховih филмова о катастрофама – изузетно емоционално
набијени, претњајући сценарији, који изазивају страх.
И то је заправо тема која провија кроз цео овај играни филм, који себе назива "документарни филм".
Сада се појављују поновљене секвенце са такозваним "научницима". У овом филму се сада представљају такозвана "научна открића".
Човек (Роланд Вајсман) је важан.
Он је сујетни момак, он је генерални директор ОРФ-а – споменућу зашто је то важно.
Дакле, имамо овај филм о катастрофи, а ово су сада научне чињенице.
А у овом филму – и то је главна тачка наше жалбе – постоје графикони температуре.
Затим се приказују у студијском окружењу, где се појављује водитељ – емоционални играни филм се понављано прекида
таквим кратким секвенцама – а прва графика изгледа овако:
Ово су температуре у последњих 2000 година и оне тачно одражавају те периоде, наиме Римски топли
период, Средњовековни топли период и Малу ледени доба.
- А онда, па ово је као хокејашко штап пуно четири, - онда нагло расте и такође можете видети боју.
- Пре свега, цела слика је толико оријентисана на перспективу да је присутно стање приказано увећано, са бојама које
теже вермилиону – и, ако пажљиво погледате, дебљина линије се такође повећава ка крају, да тако кажем.
Али још горе је што када прикаже последњих 12.000 година, изгледа овако.
Да, потпуно лудо, и, такорећи, постаје још боље.
Он заиста нешто каже о томе.
Он каже: последњи врх овде горе, мисли на овај који је потпуно црвен, то смо ми.
Он не каже: "Ево нас, заправо хронолошки низ, морамо то рећи тамо", не, он то каже.
Он у суштини сугерише: ми смо узрок овога, ми смо сада криви.
Мислим, невероватно је да су те криве тамо.
- Ако погледате мало боље, смешно је што пише степени Целзијуса; - тако да можете видети колико је лоше направљено.
Ако погледате скале, једном је +1,4 °C, а други пут +1,5 °C.
Ово стога уопште не испуњава ниједан научни стандард.
Ово је важно истаћи јер је ORF такође обавезан да испоручи рад високог квалитета.
Ово је прописано законом.
Значи, тако изгледа.
И не само тамо – то је, такорећи, апсолутни врхунац овог документарног програма.
Унутра има још много ствари које су потпуно погрешне.
И то је био разлог да кажемо: Сачекајте тренутак, то је таква лаж, то је пропаганда, ми ћемо узвратити.
И како ћемо то сузбити?
Постоји оно што се назива јачном жалбом, како се то зове у Аустрији.
Дакле, свако ко верује да ORF није поступио у складу са Законом о ORF-у, на који ћу се ускоро осврнути, може
поднети жалбу надлежном телу, Аустријској комуникационој власти.
Он има шест недеља након емитовања да поднесе ову жалбу.
Ово је мало отежано јер мора да прикупи 120 потписа подршке у ових шест недеља.
И обично вам треба више од тога, јер из формалних разлога ORF затим каже да је 20 одсто њих неважеће.
Дакле, обично донесемо 200. Ако имамо велику подршку, то није прва жалба ORF-у, понекад чак имамо и 1.000 потписа.
Дакле, то за нас као клуб није проблем.
Али мораш прво да то средиш, јер људи морају да унесу свој број доприноса ОРФ.
А ако одете на догађај са штандом и кажете, на пример, ово је наша жалба, молимо потпишите, људи су
срећни да потпишу – али ко зна свој број ORF доприноса?
Сада морамо да им кажемо да нам то пошаљу електронском поштом, и то ће, нажалост, елиминисати две трећине људи.
Нажалост, иако су се пријавили, не могу да пошаљу свој број.
Али обично успемо да превазиђемо ову формалну препреку.
Морамо прецизно навести који одељак Закона о ОРФ-у, па чак и који под одељак је прекршен.
А онда, наравно, морамо да оправдамо жалбу.
Као што сам рекао, веома сам срећан што сам пријатељ са неким врло добрим адвокатима који нам помажу у овоме, како
бисмо то правилно формулисали са правног становишта, не само у погледу саме ствари и критике, већ и са правног угла.
Ова јавна жалба се управо подноси.
Добра ствар је што то не подразумева никакве стварне трошкове.
Дакле, можете поднети жалбу без плаћања било каквих такси.
Такође не постоји обавеза да ангажујете адвоката.
Дакле, ако мислиш да си довољно добар, можеш једноставно да то урадиш.
Потребно је само лично време, а не новац.
Онда, када је формална препрека превазиђена, KommAustria шаље жалбу ORF-у, а адвокати сада издају саопштење.
- Онда ћу ја или адвокат написати контра-изјаву, - и то ће се неколико пута разменити у писаној форми.
Међутим, најкасније након шест месеци, овај орган, KommAustria, мора донети одлуку.
Ово се у Аустрији назива "одлука".
- Ово је важно из правног угла јер се сада може оспорити; - може се подићи на виши ниво.
Кажући: "У реду, то може бити одлука, али увек постоји поступак жалбе."
Али пре него што пређем на то, хајде да погледамо ближе Закон о ORF-у.
Који је стварни мандат ОРФ-а?
Сада то можете прочитати. Дакле, свеобухватне информације за општу јавност, итд.
- И ту пише "посредништво и промоција науке" – то је њена основна мисија.
Он је обавезан да то уради. И све врсте других ствари.
За сада ћу оставити тако.
Није важно да ово сада детаљно читам.
У сваком случају, увек сам истицао важне речи.
А затим постоје и врло јасна упутства о томе како програм треба да буде структуриран.
И већ на самом врху пише "објективни избор".
Дакле, реч "објективни" се појављује први пут.
А затим се каже да морају бити представљена и критичка мишљења.
Узимајући у обзир разноликост.
Он је по закону обавезан да то учини.
Даље доле поново пише: Коментари, анализе итд. Начела објективности.
- Овде поново видимо реч 'објективност'.
А затим следе додатни подпараграфи о томе како би требало да структурише садржај.
Сада пише квалитет.
Зато сам то поменуо на графику. Уосталом, та графикa је шала.
На пример, није наведен ниједан извор за податке коришћене у овом графикону.
Знаш да, (...) не могу једноставно да ставим било коју стару графику тамо.
- Онда он мора бити свеобухватан, независан, непристрасан и, још једном, објективан; - он мора пажљиво проверити
истину и такође порекло, и мора се држати проверљивих чињеница.
И – то мора допринети образовању становништва.
Све је заправо сада одлично.
Дакле, ако би он то урадио, имали бисмо заиста одличан медиј у Аустрији.
Али он то не ради!
Сада долазимо до поенте.
- Постоји такозвани пренос предмета, односно првостепена надлежност. KommAustria ће
донети одлуку најкасније у року од шест месеци.
- А онда увек идемо на другу инстанцу.
Јер када ОРФ изгуби, обраћа се следећем вишем органу.
То је Савезни управни суд.
И ако ја или наш клуб изгубимо, увек одмах подижемо ствар на виши ниво.
И то је заправо прилично добро.
Ово је трочлани судски већ.
То је забележено реч по реч.
Сведоци могу бити именовани, а судски трошкови су поново невероватно ниски, само 30 евра.
Једини проблем су трошкови који су у питању.
Чак и ако победите, и даље остају ваши сопствени правни трошкови, ако ангажујете стручњаке и слично.
Нажалост, овде у Аустрији је једноставно тако.
Али је то такође случај и у кривичном праву овде у Аустрији.
Постоји виши ауторитет – то је највиши ауторитет.
Овде у Аустрији то се увек назива Судом правде.
У овом случају то је Управни суд, а паралелно са њим, иако је у ствари независан, постоји Уставни суд, где се може
жалiti, на пример, да су одредбе Закона о ORF-у неуставне.
Дакле, не нападате питање директно, већ кажете: Ова основна уредба није у складу са уставом.
Или сама процедура има грешке.
И даље можеш да прихватиш тај.
То је такође суд.
То је највиши суд уопште – Уставни суд, Врховни суд.
Шта је наше искуство?
Дакле, ово није први случај, овај климатски случај, који покрећемо против ОРФ-а.
KommAustria има веома строге формалне критеријуме, са овим потписима и свим осталим – и јасно је про-ORF.
Дакле, он покушава да што више блокира жалбу.
Он налази све могуће аргументе зашто би ситуација сада требало да се посматра другачије из угла оних који се жале.
Имали смо веома добра искуства са другом инстанцом, Савезним управноправним судом –
барем са већем судија са којима сам сарађивао.
Тамо ради око 35 судија. Постоји доста сената, и они су неутрални.
Поступци се такође воде на такав начин да не покушавају да утичу на то.
Ово је веома често на судовима.
Судија заправо може да одреди исход поступка ако се поступак усмери у одређеном правцу.
У нашим управним судовима прилично је уобичајено да се докази одбацују или, такорећи, да се сведоци одбију.
Али моје искуство на Савеznom управном суду је веома неутрално.
Али сада постаје компликовано.
Наши судови, односно врховни судови, сви су политички именовани.
И то ефективно елиминише владавину права у многим областима.
Јер ако највише власти које доносе коначну одлуку више нису заиста, или, рецимо, када је спорно да ли су заиста
објективне и независне, то је, наравно, веома проблематично.
Посебно Уставни суд. Он је очигледно политички именован.
А онда, као што сам рекао, поставља се велико питање: Може ли он уопште бити независан?
И желео бих да кажем неколико речи о Уставном суду.
Састоји се од 14 судија, то су они.
И то је сада веома узбудљиво, као што сам рекао.
Могло би се помислити да најбољи судије у земљи раде у Уставном суду. То уопште није случај.
Међу њима нема ниједног бившег судије!
То је заправо невероватно.
Али тако је.
Морају бити правно упаћени.
Верујем да су такође морали да заврше диплому, диплому из права.
Међу њима има много универзитетских професора, односно људи који су негде руководили правничким
институтом или су и даље активни у овој области.
Има много државних службеника који раде као правници у администрацији – или, што је најгоре, који такође раде или су
радили директно на политичким позицијама у министарствима.
То је веома блиска блискост ових државних службеника политици.
А најгоре је што су укључени адвокати који, у неким случајевима, заступају политичаре или политичке партије у свом раду.
Дакле, сасвим је јасно да наш Уставни суд има веома драматичну политичку пристрасност.
И ово се може приписати странама, јер стране имају право да подносе предлоге – и све што предложе се одобрава.
Тако да можете да видите како је моћ била распоређена у Аустрији током последњих 20 година и које су тамо владе биле.
А онда сви, да тако кажем, гурају своје кандидате у Уставни суд.
То је веома, веома проблематично, да будем искрен, јер – да ли они заиста доносе неутралне пресуде?
На пример, недавно је закључен случај који смо добили у првом и другом степену.
Ово је трочлани судски већ. Одлично образложење, 24 странице.
А затим је ОРФ отишао пред Уставни суд.
Адвокати су рекли: У реду, ми смо заправо изгубили сам случај.
Идемо пред Уставни суд, који је политички именован, и они поништавају одлуку Управног суда са апсурдним образложењем.
Када их прочиташ, помислиш: "Шта су овог пута пушили?" Невероватно је како право – морам овде бити
опрезан – како владавина права више не функционише.
Не желим да говорим о изопачености правде, али је невероватно каква се оправдања изненада износе.
Али један адвокат са којим добро сарађујем сада ће покушати да доведе наш Аустријски Уставни суд пред Европски суд правде.
Јер и даље имамо овај лек.
Заиста је невероватно како понекад ... и, нажалост, највиша власт је она која одлучује.
Слично томе, ко је најмоћнији човек у држави?
Онај који проглашава ванредно стање. То је био наш министар здравља током кризе изазване коронавирусом.
Он изненада проглашава ванредно стање и сада је све укинуто. Дакле, у ванредном стању устав више није на снази.
Шта још радимо, већ сам рекао...
Поштовани гледаоци, испод програма ћете наћи линк до целог предавања.
Желели бисмо да искористимо ову прилику да захвалимо говорнику др Бернхард Стрехл и
платформама EIKE, Heartland Institute и CFACT.