Återigen finns det anledning att påtala den bristfälliga rapporteringen i den ORF-dokumentär som visats.
Vid "International Conference on Climate and Energy" 2024 i Wien fick deltagarna lära sig mer om den
manipulativa klimatjournalistik som ORF också ägnar sig åt.
Med anledning av denna konferens
Kla.TV idag utdrag ur en informativ föreläsning av Dr Bernhard Strehl, en entreprenör och
fysiker specialiserad på atom- och strålningsfysik.
Han blev de österrikiska klimatforskarnas röda skynke tack vare sina mer än 50 välgrundade föreläsningar i ämnet klimat.
Under coronakrisen grundade Strehl och hans vänner IMMUN-föreningen i dubbel
bemärkelse - medicinskt och juridiskt sett.
Genom många rättsliga ingripanden i förvaltningsdomstolarna lärde sig Strehl att man inte behöver vara advokat för att
kunna företräda någon i förvaltningsdomstolarna i Österrike.
Enligt egen uppgift har han redan företrätt många personer kostnadsfritt och har hittills
samlat erfarenhet från över 20 förfaranden.
Strehl är känd för sina tydliga avslöjanden.
Det är därför som hela pressen i Österrike försöker tysta honom med slagord som nazist och högerradikal. Så
hur fungerar klimatpropagandan i mainstreammedierna?
Se Dr Strehls ytterst informativa presentation i en förkortad version med titeln: Klimatpropaganda i Österrike. Vi motarbetar.
(Bernhard Strehl:) ... detta ord "klimatuppvärmning" har egentligen bara funnits sedan slutet av coronakrisen.
Plötsligt kom ordet klimatuppvärmning på tal, åtminstone här i Österrike.
Tidigare kallades det alltid för global uppvärmning.
Så har det varit sedan 80-talet.
Sedan blev det plötsligt lite svagare.
Sedan började man plötsligt tala om klimatförändringar.
Jag misstänker att Climategate spelade en viss roll i detta. Eftersom en del av massmedierna också har
insett att det är något fel med klimatvetenskapen.
Och nu på senare tid har detta ökat till en extrem nivå. Nu har vi klimatuppvärmning och klimathelvete.
Och FN:s generalsekreterare António Guterres tog hem kakan - "global matlagning".
Jag citerar hans mening här:
"Den globala uppvärmningens era är över. Den globala matlagningens era har börjat."
Och jag har originalet.
Jag ska nu visa er vad han verkligen sa då:
"Den globala uppvärmningens tid är förbi.
Den globala kokningsepoken har kommit.
Luften är oandningsbar.
Värmen är outhärdlig.
Och nivån på vinsterna från fossila bränslen och passiviteten i klimatfrågan är oacceptabel."
(...) Men han sa bara några saker.
"Luften går inte att andas. Och hettan är outhärdlig."
Och det som förvånade mig mest: Han sa detta inför hela FN:s generalförsamling, i juli förra året (2023).
Och det var också många medier närvarande och det accepterades helt enkelt.
Ingen sa något.
Och jag skulle nu vilja citera Will Happer: "Vad har han rökt?"
Låt oss nu gå vidare.
Vad som också är ett relativt nytt ord är klimatkris.
Nu är allt bara en kris.
Och jag är också en klimatkrisförnekare av alla medier i Österrike.
Och alla de som nu säger, vänta lite, det kan vara lite annorlunda, blir omedelbart
stämplade som förnekare, klimatkrisförnekare.
Vi vet exakt varför detta används.
Detta används naturligtvis eftersom det finns förintelseförnekare och vi sätts i samma hörn.
Här i den tyskspråkiga världen har vi något mycket lömskt.
Detta är det så kallade Climate Journalism Network.
Det finns flera hundra journalister och mediefolk som arbetar där.
Den anger vilka ord som måste användas.
Klimatförändring används inte längre, det är alldeles för ofarligt.
Ordet klimatkris måste användas.
Detta ger dig ett slags ordbok över tillåtna formuleringar så att det blir så dramatiskt som möjligt.
Och jag nämner detta eftersom redaktörer från ORF också är inblandade.
Och sedan kommer vi direkt till varför detta är relevant. (...)
Och så har vi förstås sociala medier, där särskilt unga människor är mer eller mindre
låsta och bara får allt från sociala medier.
Vi har också alternativa medier i Österrike.
(...) De har ett mycket bra sortiment.
Allmänheten undviker dock dessa medier eftersom de också straffas som högerextrema.
Och det värsta här i Österrike är skolorna och universiteten.
Ren propaganda, indoktrinering och ideologi...
Det är ju helt otroligt.
Otroligt vad som händer!
Så jag förstår inte alls hur det är möjligt. För mig är det här inte längre universitet.
Jag studerade fortfarande vid ett universitet, vid Wiens tekniska universitet.
Men det som händer nuförtiden, faktiskt sedan Bologna, sedan de införde det här systemet,
är att det inte längre är universitet för mig.
Eftersom forskningsfrihet och undervisningsfrihet inte längre existerar, åtminstone inte sedan corona.
Nu skulle jag kort vilja nämna statliga radio- och tv-sändningar, eftersom vi vidtar åtgärder mot dem.
I vårt land heter det Österreichischer Rundfunk - ORF.
Och han har de här kanalerna: ORF1, ORF 2 och ORF III.
Här kan du fortfarande ta emot de statliga medierna från Tyskland mycket bra och sedan naturligtvis massor av privata kanaler.
Jag vill bara visa - det här är årets undersökning, räckvidden för dessa stationer från mars.
Det är cirka 40 nu.
Om vi tittar närmare på topp 10, så att säga, så kan vi se det:
ORF 2 har den största räckvidden, med 20 % av österrikarna som tittar på kanalen varje dag.
Det beror på att de så kallade "nyheterna" är på.
Så det är där den rationella propagandan kommer in, så att säga.
ORF 1 är den andra.
Och sedan är det intressant, det är verkligen intressant, den kritiska kanalen ServusTV ligger på tredje plats, i nivå med ZDF.
Och om man tittar närmare så saknas ORF III.
Jag talade med dessa människor på telefon för att ta reda på varför. Det finns ett företag som
samlar in dessa uppgifter. Varför ingår inte ORF III?
Med en fin ursäkt, eftersom det är en mycket dyr, liten kanal från ORF: "Den är så ung, den måste skyddas från kvottrycket."
Men den har varit i drift i 15 år.
Men jag fick reda på när jag talade med dem att ORF III ligger på 2,8 procent. (...) Jag förstår varför de vill undertrycka det.
De har en enorm budget och det motiverar egentligen inte alls detta sortiment.
Och de vill dölja det på det här sättet. (...)
Och hur fungerar propagandan nu och vad vill den uppnå?
Den vill faktiskt uppnå samtycke - nämligen till det som makthavarna eller regeringen vill.
Modeordet är "tillverkning av samtycke".
Jag säger: "Samtycket är fabricerat".
Så du påverkar människor så att de går med på det du vill att de ska gå med på.
Och hur fungerar det?
Allt handlar om känslor.
Du har alltid känslor inom dig, för de stänger av kritiskt tänkande, de blockerar det.
Det är något mycket farligt, eftersom vi inte kan försvara oss mot det.
Du får sedan informationen in i vårt undermedvetna.
Och medvetandet kan inte stänga av det. (...)
Det är ganska ondskefullt det som görs och det är i samband med censur.
För när man väl har förprogrammerat människor i en viss riktning måste man hindra dem från att höra
en annan åsikt eller komma till en annan slutsats.
Det finns mycket kända experiment som visar att man kan påverka människor att så att säga handla mot sin egen övertygelse.
Men om bara en person i testgruppen plötsligt intar en motsatt ståndpunkt, faller de bort igen i stort antal.
Det är därför vi alla blir censurerade.
En mycket smal så kallad åsiktskorridor skapas.
Det är känslorna. Och det spelar ingen roll vilka känslor.
Dessa kan vara ganska positiva, som entusiasm och eufori och så vidare, vilket alla är möjliga.
Och det som är viktigt för oss nu, särskilt när det gäller klimatet, är detta "jag är en av de goda;
jag är den mest väluppfostrade klimatbeskyddaren".
Det är därför de alla spelar med.
- Naturligtvis finns det också negativa känslor - hat, mycket viktigt.
Den viktigaste känslan för att stänga av tänkandet är rädsla.
Och det är därför som rädsla alltid är det första som produceras.
På grund av dessa mekanismer är alla andra som nu är av min åsikt, där jag nu är av den åsikten
att jag har rätt åsikt, alla andra är skurken.
Så jag är med de goda och de andra är de onda.
Och det spelas ut ganska bra.
De har varit verksamma i över 100 år.
Det beror naturligtvis på målgrupperna.
Så olika människor reagerar olika på meddelanden.
Rädsla är dock något allomfattande.
Du kan använda rädsla om du kan skapa det, det är bra.
Det kritiska tänkandet stängs omedelbart av.
Den avgörande faktorn är att du måste kombinera allt på rätt sätt.
Då får du den optimala effekten.
Jag är en person som går till våra motståndare.
Jag går på de evenemang som anordnas av klimatsekten, klimatayatollorna, som jag kallar dem.
Deras presentationer är uppbyggda på ett sådant sätt att det första de gör alltid är att skapa rädsla.
Så fruktansvärt, klimathelvetet och allt det där kommer, och översvämningarna ökar.
Och sedan kommer nästa steg. Och då säger de: Det är vi som bär skulden.
Vi menar egentligen att det är ni som är skyldiga, dvs. de som lyssnar. Då känner sig alla skyldiga.
Och sedan säger du: Men nu kommer Frälsaren, han kommer att tala om för dig vad du måste göra.
Det finns något jag kan bidra med för att lösa problemet.
Jag kan hjälpa till att se till att denna fruktansvärda sak inte händer.
Jag måste bara skydda klimatet.
Jag måste till exempel köra en elbil eftersom jag skyddar klimatet.
Och jag är den som gör något bra, jag är en av de goda.
Det är det som är poängen. Det är så det fungerar.
Jag har lyssnat på detta vid flera föreläsningar.
Detta är verkligen ganska brutalt NLP = neuro-lingvistisk programmering.
Och folk dras rakt in i det.
De är sedan fruktansvärt glada över att de har insett hur farligt det är.
Du vill göra något för nästa generation. (...)
Och som jag sa, det finns en solidaritetseffekt bland de människor som har blivit ordentligt
hypnotiserade, så att säga, och de visar solidaritet:
Vi är alla supergoda killar och vi måste - jag upprepar - vi måste kämpa mycket hårt mot de andra. Och nu, mycket viktigt:
Propaganda är mycket lätt att känna igen. Man kan direkt se att det är propaganda.
För det handlar alltid om känslor. Du måste observera dig själv.
När jag hör ett meddelande eller något annat måste jag akta mig.
Och om jag reagerar känslomässigt, oavsett hur, då är det propaganda.
Jag har fattat ett medvetet beslut att reagera känslomässigt. För som jag sa, det blockerar mitt tänkande.
Man måste vänja sig vid det lite. Det måste man verkligen inse.
Naturligtvis är upprepning en mycket viktig punkt.
Och inte bara hela tiden, utan i alla medier på samma gång.
Synkroniserar så att ingen annan synvinkel blir känd. Eftersom människor som är lite skeptiska i hjärtat
omedelbart skulle kunna överge den önskade åsikten.
Som ett resultat av detta finns det nu bara en sanning och, som jag sa, kritiska frågor tillåts inte
uppstå eftersom åsiktskorridoren inte kan lämnas.
(....) Okej, och nu till det verkliga casus belli.
Som sagt, det här är ett dokumentärprogram om den lilla istiden.
Den sändes i tre kvart i slutet av förra året (29 december 2023).
Och det är ganska intressant.
Jag ska nu spela upp den första minuten, introduktionen till det här programmet:
"Vädret verkar ha konspirerat mot dem.
Hur länge kommer det kalla, våta vädret och skördebortfallet att pågå?
Och kommer de alla att få igenom sina barn?
Ingenting verkar stämma i förhållandet mellan människa och natur i slutet av 1500-talet.
En kraftig jordbävning skakar Wien och skadar till och med Stefansdomen.
Kalla perioder och extrema väderhändelser gör den lilla istiden till ett uthållighetstest för människan.
Oroligheterna i samhället öppnar dörren till Europas självdestruktion i början av 1600-talet."
Så du förstår, det är en katastroffilm à la Roland Emmerich - extremt känsloladdad, hotfullt scenario, skräckinjagande.
Och det löper faktiskt genom hela den här långfilmen, som kallar sig själv för en "dokumentär".
Sekvenser med s.k. "vetenskapsmän" infogas nu upprepade gånger i filmen. Så kallade "vetenskapliga rön" ingår nu i denna film.
Mannen (Roland Weißmann) är viktig.
Det här är en fåfäng kille, för han är generaldirektör för ORF - jag kommer att nämna varför detta är viktigt.
Så vi har den här katastroffilmen och det här är de vetenskapliga fakta.
Och i den här filmen - och det här är huvudpunkten i vårt klagomål - finns det temperaturkurvor.
De placeras sedan i en studiomiljö där programledaren framträder - denna känslomässiga spelfilm avbryts upprepade gånger
av korta sekvenser - och den första grafiken ser ut så här:
Det här är temperaturerna under de senaste 2 000 åren och det ger oss fortfarande de exakta perioderna, nämligen den romerska
värmeperioden, den medeltida värmeperioden och den lilla istiden.
- Och sedan, det är hockeyklubban till potensen fyra, så att säga, - då går det upp
ganska kraftigt och du kan också se färgningen.
- Först och främst är hela avbildningen i ett sådant perspektiv att nuet visas ännu större, färgen i riktning
mot cinnoberrött - och om man tittar noga ökar också linjens tjocklek mot slutet, så att säga.
Men ännu värre är att när han visar de senaste 12 000 åren ser det ut så här.
Ja, så det är helt galet och det är till och med överträffat, så att säga.
Han säger något om det.
Han säger: "Den sista spiken här uppe, han menar den här, som är helt röd, det är vi.
Han säger inte, där är vi, faktiskt en kronologisk sekvens, vi måste säga där, nej, han säger det.
Det antyder också att vi är orsaken till detta, att det nu är vi som bär skulden.
Det är otroligt att de här kurvorna finns där inne.
- Om man tittar lite närmare på den står det också Celsiusgrader, lustigt nog - så man kan se hur dåligt hantverket är.
Om du tittar på skalorna, en gång är det +1,4°, en gång är det +1,5°.
Så detta uppfyller inte några vetenskapliga standarder alls.
Det är viktigt att påpeka detta eftersom ORF också är skyldigt att leverera kvalitetsarbete.
Detta krävs enligt lag.
Så det är så det ser ut.
Och inte bara det - det är den absoluta, så att säga, höjdpunkten i detta dokumentärprogram.
Det finns många andra saker där som inte alls är sanna.
Och det var anledningen till att vi sa: vänta lite, det är en sådan lögn, det är sådan propaganda, vi ska bemöta det nu.
Och hur ska vi bemöta det?
Det finns ett så kallat offentligt klagomål, som det kallas i Österrike.
Så vem som helst kan säga att om de anser att ORF inte har följt ORF-lagen, som jag kommer att komma till senare, så kan
de lämna in ett klagomål till den relevanta myndigheten, den så kallade österrikiska kommunikationsmyndigheten.
Han har sex veckor på sig efter programmet att lämna in detta klagomål.
Detta kommer att stramas upp något, eftersom han måste få 120 underskrifter av stöd inom dessa sex veckor.
Och man måste oftast ha fler, för ORF säger sedan att 20 procent av dem är ogiltiga av formella skäl.
När vi har mycket stöd, vilket inte är det första klagomålet från ORF, har vi ibland till och med 1 000 underskrifter.
Så det är inget problem för oss på klubben.
Men du måste få ihop det eftersom folk måste ange sitt ORF-bidragsnummer.
Och om man till exempel går till ett evenemang med en monter och säger att detta är vårt klagomål, vänligen skriv under, så
skriver folk gärna under - men vem vet deras ORF-bidragsnummer?
Nu måste du säga till dem, vänligen maila det till oss och vi har två tredjedelar av människorna ute igen, tyvärr.
Så tyvärr kan de inte skicka sitt nummer, trots att de har skrivit på.
Men detta formella hinder övervinner vi normalt.
Vi måste ange exakt vilken paragraf eller till och med underparagraf i ORF-lagen som har överträtts.
Och naturligtvis måste vi sedan ange skälen till klagomålet.
Som jag sa har jag tur som är vän med några mycket bra jurister som hjälper oss med detta så att vi kan formulera
det korrekt ur juridisk synvinkel, inte bara med tanke på kritiken, utan också ur juridisk synvinkel.
Detta offentliga klagomål har just lämnats in.
Det fina är att det inte medför några egentliga kostnader.
Du kan alltså lämna in ett klagomål utan att betala någon avgift.
Det finns inte heller någon skyldighet att anlita en advokat.
Så om du tror att du är tillräckligt bra, kan du bara göra det.
Det är bara en personlig investering av tid, inte pengar.
Sedan, när det formella hindret har undanröjts, skickar KommAustria klagomålet
till ORF och advokaterna gör ett uttalande.
- Sedan skriver jag eller advokaten ett genmäle - och det går fram och tillbaka några gånger i skrift.
Senast efter sex månader måste dock denna myndighet, KommAustria, fatta ett beslut.
Detta kallas i Österrike för en så kallad "Bescheid".
- Det är juridiskt viktigt, eftersom man kan ta strid mot det nu - man kan ta det till nästa instans.
Genom att säga: "Okej, det är beslutet, men det finns alltid en överklagandeprocess.
Men innan jag kommer till det, låt oss ta en närmare titt på ORF-lagen.
Vad är ORF:s egentliga uppdrag?
Du kan läsa igenom det nu. Med andra ord, omfattande information för allmänheten etc.
- Och det är här som kommunikation och främjande av vetenskap kommer in i bilden - det är dess kärnuppdrag.
Det är hans skyldighet, att han gör det. Och alla möjliga andra saker.
Jag ska låta det vara så för en stund.
Det är inte viktigt för mig att läsa upp detta i detalj.
Jag har ändå alltid betonat de viktiga orden.
Och sedan finns det också mycket tydliga instruktioner om hur programmet ska struktureras.
Och det objektiva urvalet finns redan i toppen.
Ordet "mål" förekommer alltså för första gången.
Och sedan står det att även kritiska åsikter måste finnas representerade.
Beaktande av mångfald.
Detta krävs enligt lag.
Längre ner står det igen: Kommentarer, analyser etc. Principer om objektivitet.
- Ordet - objektivitet - dyker upp igen.
Och sedan finns det ytterligare underavsnitt om hur innehållet ska organiseras.
Nu står det kvalitet.
Det var därför jag nämnde det i grafiken. Det är ett skämt, grafiken.
Till exempel anges ingen källa för data för den här grafiken.
Du vet att (...) jag kan inte bara lägga in vilken grafik som helst där.
- Sedan måste han vara heltäckande, oberoende, opartisk och återigen ordet objektivitet, han måste noggrant
kontrollera sanningshalten och även ursprunget, och han måste hålla sig till begripliga fakta.
Och - den måste bidra till befolkningens utbildning.
Allt är faktiskt jättebra nu.
Så om han gjorde det skulle vi ha ett riktigt bra medium i Österrike.
Men det är inte vad han gör!
Nu kommer vi till poängen.
- Det finns ett så kallat överklagandeförfarande, det vill säga en 1:a instans.
KommAustria fattar beslut senast efter sex månader.
- Och sedan går vi alltid vidare - till den andra instansen.
För om ORF förlorar överklagar man till nästa instans.
Detta är den så kallade federala förvaltningsdomstolen.
Och om jag eller vår klubb förlorar går vi alltid direkt vidare till nästa instans.
Och det är faktiskt ganska bra.
Detta är en panel med tre domare.
Det är inspelat ordagrant.
Vittnen kan utses och rättegångskostnaderna är återigen otroligt låga, nämligen endast 30 euro.
Det enda problemet är dina egna kostnader.
Även om du vinner får du stå för dem - dina egna advokatkostnader, om du har experter och liknande.
Tyvärr är det bara så det är här i Österrike.
Men så är det också med straffrätten här i Österrike.
Då finns det en högre instans - det är den högsta instansen.
I Österrike kallas detta alltid för en domstol.
I det här fallet är det förvaltningsdomstolen, och parallellt med den finns författningsdomstolen, som faktiskt är
oberoende, där man till exempel kan klaga på att vissa bestämmelser i ORF-lagen inte är förenliga med författningen.
Vi angriper alltså inte frågan direkt, utan säger snarare att denna grundläggande bestämmelse inte är konstitutionell.
Eller så har processen också fel.
Du kan fortfarande acceptera det.
Detta är också en annan domstol.
Detta är den högsta domstolen i allmänhet - författningsdomstolen, den högsta domstolen av alla.
Vilka är våra erfarenheter?
Så det här är inte det första fallet, det här klimatfallet, som vi genomför mot ORF.
Den (= KommAustria) har mycket strikta formella kriterier, med dessa underskrifter och allt möjligt - och är helt klart för ORF.
Så han försöker blockera klagomålet så mycket som möjligt.
Han hittar alla möjliga argument för varför detta nu ska ses annorlunda än vad de klagande ser det.
I den andra instansen, den federala förvaltningsdomstolen, har vi mycket goda erfarenheter - åtminstone
med de domarsenater som jag har haft att göra med.
Det är ungefär 35 domare som arbetar där. Det finns ganska många senater och de är neutrala.
Förfarandet är också sådant att de inte försöker påverka detta.
Detta är mycket vanligt i domstolar.
Domaren kan faktiskt avgöra utgången av målet om du drar målet i en viss riktning.
Det är ganska vanligt i våra förvaltningsdomstolar att bevis helt enkelt avvisas eller att
vittnen helt enkelt inte godkänns, så att säga.
Men min erfarenhet av den federala förvaltningsdomstolen är mycket neutral.
Men nu börjar det bli problematiskt.
Våra domstolar, det vill säga de högsta instanserna, är alla politiserade.
Och detta eliminerar faktiskt rättsstatsprincipen på många områden.
För om de högsta tjänstemännen som fattar det slutliga beslutet inte längre är riktigt, eller låt oss säga - där det
kan ifrågasättas om de verkligen är objektiva och oberoende, är det naturligtvis mycket problematiskt.
Särskilt författningsdomstolen. Den är tydligt politiserad.
Och det är som sagt den stora frågan: Kan det överhuvudtaget vara oberoende?
Och jag skulle vilja tala mycket kort om författningsdomstolen.
Den består av 14 domare, det är vad de är.
Och det är som sagt väldigt spännande nu.
Folk tror nu att de bästa domarna i landet arbetar på författningsdomstolen. Detta är inte alls fallet.
Det finns inte en enda före detta domare bland dem!
Det är faktiskt helt otroligt.
Men det är så det är.
De måste vara juridiskt kunniga.
Jag tror att de också måste ha avlagt en examen, en juristexamen.
Det finns många universitetsprofessorer bland dem, dvs. de som en gång ledde ett juridiskt
institut någonstans eller fortfarande är aktiva.
Och det finns många tjänstemän som är jurister i förvaltningen - eller, och detta är det värsta, som arbetar eller
har arbetat direkt i en politisk kapacitet i ministerierna.
Detta är en mycket nära koppling mellan dessa tjänstemän och politiken.
Och det värsta är att det är jurister inblandade, varav en del i sitt arbete är
företrädare för politiker eller politiska partier.
Det är därför helt klart att vår författningsdomstol har en mycket dramatisk politisk inriktning.
Och detta kan fördelas till partierna, eftersom partierna har rätt att lägga fram förslag - och allt de föreslår godkänns.
Så ni kan bara se hur makten har fördelats i Österrike under de senaste 20 åren, vilka regeringar det har varit.
Och de driver sedan alla sina kandidater till författningsdomstolen, så att säga.
Det är ärligt talat mycket, mycket problematiskt, för - gör de verkligen neutrala bedömningar?
Till exempel slutade ett mål nyligen så här, som vi vann i första och andra instans.
Det här är en panel med tre domare. Superdomstol, 24 sidor.
Och sedan gick ORF till författningsdomstolen.
Advokaterna sa: "Okej, vi förlorade faktiskt själva rättegången.
Vi går till författningsdomstolen, som är politiskt ockuperad, och de upphäver
förvaltningsdomstolens dom med en motivering som är helt galen.
Så när man läser dem tänker man: "Vad har de rökt nu igen"? Det är otroligt hur lagen faktiskt - jag måste vara
försiktig nu - hur rättsstatsprincipen inte längre fungerar.
Jag vill inte tala om att lagen tänjs, men det är otroligt vilka rättfärdiganden som plötsligt ges.
Men den advokat som jag har ett bra samarbete med ska nu försöka föra vår österrikiska författningsdomstol till EU-domstolen.
För vi har fortfarande det här medlet.
Det är verkligen otroligt hur vissa av de ... och tyvärr är den högsta instansen den avgörande.
På samma sätt, vem är den mäktigaste mannen i delstaten?
Den som utlyser undantagstillstånd. Det var vår hälsominister under coronakrisen.
Nu utlyser han plötsligt undantagstillstånd och allt avskaffas. Så i ett undantagstillstånd är konstitutionen inte längre giltig.
Vad ska vi annars göra, jag har redan sagt .....
Kära tittare - under programmet hittar ni LÄNKEN till presentationen i full längd.
Vi vill ta tillfället i akt att tacka talaren Dr Bernhard Strehl och plattformarna EIKE, Heartland Institute och CFACT.