На 6 декември румънският Конституционен съд анулира първия тур на президентските избори и
постанови, че целият изборен процес трябва да се повтори.
В първия тур на гласуването най-много гласове спечели независимят кандидат Калин Джорджеску, който щеше да се
състезава на балотажа с Елена Ласкони от либералната партия USR.
Вторият тур на изборите вече беше в ход сред румънските граждани, живеещи в чужбина, и според социологическите
проучвания Джорджеску имаше големи шансове да го спечели, когато съдът изненадващо спря изборите.
Това решение предизвиква сериозни спорове в страната и в чужбина и според много наблюдатели представлява
незаконна намеса в демократичните процеси в страната.
Ласкони се оплаква, че демокрацията е потъпкана.
Джорджеску и кандидатът на партията AUR Джордж Симион, който беше победен на първия тур
на гласуването, говориха за държавен преврат.
Също и немският вестник "Die Welt" използва термина "държавен преврат" и пише, че за първи път в историята на ЕС се
отменят избори, "защото грешният резултат е заплашителен".
Има ли достатъчно основания за това решение?
Анулирането на избори е важно решение, за което трябва да са налице важни причини.
Дали урните или машините за гласуване са били подправени?
Бяха ли преброени гласовете повече от веднъж?
Фалшифицирани ли са резултатите?
Издавани ли са бюлетини повече от веднъж?
Имало ли е натиск върху избирателите?
Нищо подобно не е известно.
Процесът на преброяване в Румъния е много прозрачен.
Представители на всички партии наблюдават процеса на гласуване и участват в преброяването на бюлетините.
Всичко се записва с камери.
Въпреки това Конституционният съд, в който 8 от 9-те съдии са от водещите партии PSD и PNL, разпореди повторно
преброяване на гласовете след изборите, без да се обоснове.
Поради това изборите бяха дори двойно проверени.
Повторното преброяване обаче не доведе до различни резултати.
На 3 декември, само три дни преди изборите да бъдат анулирани, Конституционният съд обяви изборите за законни.
Нямаше никакви доказателства за изборни измами. Откъде дойде внезапната промяна на мнението на съда малко след това?
В деня след установяването на легитимността на изборния резултат, още действащия румънският президент Клаус Йоханис публикува пет
доклада на разузнавателните служби, в които се посочва, че избора на Джорджеску е бил улеснен от една координирана кампания в
социалните медии, проведена много вероятно от държавен служител.
Били са създадени хиляди т.нар. спящи акаунти в социалните платформи Tiktok и Telegram. Те са били създадени преди години,
но след това не са били използвани, а сега са били активирани, за да подкрепят Джорджеску и да го рекламират масово.
Твърди се, че е имало и платени инфлуенсъри , които са подкрепили Джорджеску.
Междувременно бяха извършени и обиски на заподозрени поддръжници на Джорджеску.
Самият Джорджеску отрича да е давал такива поръчки. Той също така твърди, че не е харчил никакви пари за предизборната кампания.
Намеса от чужбина
Дали Калин Джорджеску наистина е бил подкрепян от руснаците, не може да се съди въз основа на актуалните факти.
Но това със сигурност е възможно - а една победа на Джорджеску със сигурност би била и в интерес на Русия.
Въпросът обаче е дали фаворизирането на даден кандидат в една социална медия,
наистина е достатъчно, за да се анулират изборите.
В края на краищата беше ясно потвърдено, че провеждането на самите избори е било законно.
Дори ако Джорджеску наистина е бил силно рекламиран, все пак избирателите сами трябва да решат къде да сложат кръстчето си.
Освен това, въпреки че Джорджеску имаше силно присъствие в TikTok, той почти не участваше в телевизионни дебати.
Като цяло в средствата за масово осведомяване присъстваха предимно кандидатите на утвърдените партии.
Предполагаемото предимство на TikTok бързо се беше изравнило.
Освен това със сигурност има и други политически играчи от чужбина, които са се намесили в предизборната кампания.
Публична тайна е например, че милиардерът Джордж Сорос от години активно участва в политическите събития във всички
източноевропейски страни, изградил е мрежа от неправителствени организации и финансира медии, университети и много други чрез
дарения, като по този начин ги насочва в желаната от него посока.
През 2017 г. румънските социалдемократи се опитаха да ограничат със закон влиянието на НПО-тата
на Сорос, което доведе до кървави улични протести.
Политици като бившия лидер на социалдемократите Ливиу Драгня, които публично критикуваха Сорос, бяха подложени
на съдебни преследвания, опити за сплашване и осмиване като теоретици на конспирацията и идиоти.
Бившият румънски министър-председател Виктор Понта заяви, че съществуват индикации, че Сорос е
изиграл роля в свалянето на неговото правителство.
Междувременно Сорос дотолкова е изравнил трите основни партии, че през 2020 г. румънският политолог Богдан Дука
заяви, че Сорос вече няма предизвикателства пред Румъния.
Що се отнася до партията USR, Сорос стигна дори дотам, дори да каже, че си има своя собствена партия в Румъния - USR.
По този начин Сорос - един чужденец, доминира в политическия пейзаж от години.
Въпреки това тази чуждестранна намеса не бе накарала Конституционния съд да анулира някакви избори.
Защо точно сега?
Едно от важните обяснения за това може да бъде позицията на Джорджеску по отношение на войната в Украйна,
която той изразяваше по време на предизборната си кампания.
Джорджеску винаги се е обявявал против доставките на оръжие за Украйна и в подкрепа на мирните преговори.
Той се застъпва за диалог с Русия и иска да държи румънския народ настрана от войната и да не я финансира.
Парите принадлежат на румънския народ и трябва да бъдат използвани за него.
Тези изявления сигурно са предизвикали сигнал за тревога в щаба на НАТО, когато Георгеску спечели първия тур на изборите.
Особено що се отнася до политиката за сигурност, президентът има много силна позиция в Румъния.
Той е върховен главнокомандващ на въоръжените сили и отговаря за външната политика.
Той представлява страната на срещите на върха на НАТО и ЕС.
Той има и правото да инициира референдуми по въпроси от национален интерес.
Джорджеску подчерта, че не иска да напуска НАТО или ЕС.
"Но това, което искам, е да заема позиция, а не да коленича и да приемам всичко."
Затова смяната на властта в полза на Джорджеску може да доведе до сериозни проблеми за Алианса,
още повече че Румъния е ключова страна за НАТО:
Чрез Румъния Алиансът има достъп до Черно море, където се намира и Кримският полуостров,
който е от голямо стратегическо значение за Русия.
В случай на конфликт с Русия, Румъния би могла да формира южния фланг поради географското си положение.
Военните разходи на Румъния надхвърлят поставената от НАТО цел от 2% и е доставила на Украйна
система за противоракетна отбрана "Пейтриът".
В момента в Румъния се изгражда най-голямата база на НАТО в Европа на стойност 2,5 милиарда евро,
в която могат да бъдат настанени 10 000 войници.
В румънския град Девеселу се намира и един от двата обекта на НАТО за противоракетна отбрана.
Путин неведнъж е давал да се разбере, че смята това за заплаха, тъй като Русия се опасява, че оттам могат да бъдат изстреляни
и крилати ракети "Томахоук", способни да носят ядрени оръжия.
Джорджеску определя тези ракети като национален позор.
В НАТО със сигурност не обичат да чуват подобни неща.
Джорджеску не е в унисон с политическия естаблишмент и в други области.
Той не вярва, че CO2 е причина за изменението на климата, и определя локдауна по време на
Ковид-пандемията, като престъпление срещу човечеството.
Като бивш председател на Римския клуб за Европа и като "специален докладчик на ООН за правата на човека и опасните отпадъци",
Джорджеску има поглед и към висшите кръгове на световните управници и започва да информира световната общественост.
Той свидетелства, че съществува световна олигархична система, която контролира най-важните световни центрове на властта и
чиито членове са свързани помежду си чрез система на педофилия.
С тези изявления и позиции Джорджеску се насочи към открита конфронтация със световните сили на властта , които очевидно
не искаха да стоят безучастни и да гледат как този човек заема централно място в една от най-важните държави от НАТО.
Следователно възниква въпросът дали определени кръгове не са настоявали Конституционният съд да преразгледа
решението си за признаване на изборите от 3 декември.
Можем само да гадаем дали изненадващото вдигане на дългосрочното вето на Австрия срещу пълното присъединяване
на Румъния към Шенгенското пространство седмица по-късно е било добавено като "захарче".
С решението на Конституционния съд, целият изборен процес започва отначало.
До повторното провеждане на изборите ще мине много време; обсъжда се дата в средата или края на март, тъй като след
неотдавнашните парламентарни избори все още не е сформирано правителство, което да организира изборите.
Датата на новите президентски избори ще бъде определена едва след като бъде сформирана управляваща коалиция.
Тогава започват да текат крайните срокове за деклариране на кандидатурите и за повторно
подаване на подписи в подкрепа на кандидатурите.
Под въпрос е дали Джорджеску ще може да се кандидатира отново, или дали дотогава ще бъдат намерени или съставени
достатъчно обвинения, които да го изключат напълно от изборите.
Досегашният президент и член на WEF Клаус Йоханис, който тази година се кандидатира и за поста генерален секретар на
НАТО, вече заяви намерението си да остане на поста до изборите.
След решението на съда Йоханис проведе подробен разговор с председателя на Европейската комисия Урсула фон дер Лайен.
След това двамата се съгласиха, че искат да "засилят сигурността на социалните мрежи".
С други думи това означава, че ще се използва цензура или други разни методи, за да е сигурно, че Джорджеску
няма да може да постигне голям обхват на действие в социалните мрежи в случай на нови избори.
Останалите медии сега имат няколко месеца, да вложат всички усилия срещу Калин Джорджеску и да го направят нежелан от народа.
Големият въпрос е дали румънският народ ще последва тези усилия, или ще реши за една голяма промяна на курса на страната.