Den 6. december annullerede den rumænske forfatningsdomstol første runde af præsidentvalget og
besluttede, at hele valgprocessen skulle gå om.
Călin Georgescu, som er uafhængig af partiet, fik flest stemmer i første valgrunde og ville have konkurreret mod
Elena Lasconi fra det liberale parti USR i anden valgrunde.
Anden valgrunde var allerede i gang blandt rumænske borgere, der bor i udlandet, og ifølge meningsmålingerne
havde Georgescu gode chancer for at vinde den, da den overraskende blev stoppet af domstolen.
Beslutningen er meget kontroversiel i ind- og udland og udgør efter mange iagttageres mening en
ulovlig indblanding i landets demokratiske processer.
Lasconi klagede over, at demokratiet blev trådt under fode.
Georgescu og AUR-partiets kandidat George Simion, som led nederlag i første valgrunde, talte om et statskup.
Den tyske avis "Die Welt" brugte også udtrykket "statskup" og skrev, at det var første gang i EU's historie, at et valg
blev aflyst, "fordi det forkerte resultat var nært forestående".
Er der tilstrækkeligt grundlag for denne beslutning?
Aflysning af et valg er en vidtrækkende beslutning, som der skal være tungtvejende grunde til.
Blev der pillet ved stemmeurnerne eller stemmemaskinerne?
Blev stemmerne talt op mere end én gang?
Blev resultaterne forfalsket?
Blev der udstedt stemmesedler mere end én gang?
Blev folk presset til at stemme?
Man kender ikke til noget lignende.
Optællingsprocessen i Rumænien er meget gennemsigtig.
Repræsentanter for alle partier observerer stemmeprocessen og deltager i optællingen af stemmesedlerne.
Alt bliver optaget af kameraer.
Alligevel beordrede forfatningsdomstolen, hvor 8 ud af 9 dommere kommer fra de etablerede partier PSD
og PNL, en omtælling efter valget uden begrundelse.
Valget blev derfor endda dobbelttjekket.
Omtællingen førte dog ikke til noget andet resultat.
Den 3. december, kun tre dage før valget blev annulleret, erklærede forfatningsdomstolen valget for lovligt.
Der var ingen beviser for valgsvindel. Så hvor kom domstolens pludselige holdningsændring fra kort tid efter?
Dagen efter at valgresultatets legitimitet var blevet fastslået, offentliggjorde den rumænske præsident Klaus Iohannis fem
rapporter fra efterretningstjenester, der antydede, at en koordineret kampagne på de sociale medier af en højst sandsynlig
statslig aktør havde gjort det lettere at vælge Georgescu.
Tusindvis af såkaldte sovende konti på kortvideoplatformen Tiktok og Telegram, som var blevet oprettet for flere år
siden, men som ikke blev brugt, var blevet aktiveret og havde støttet Georgescu og reklameret massivt for ham.
Der skulle også have været betalte in-fluencers , som støttede Georgescu.
I mellemtiden er der også foretaget razziaer mod formodede tilhængere af Georgescu.
Georgescu nægter selv at have afgivet sådanne ordrer. Han hævder også, at han ikke har brugt penge på valgkampen.
Indblanding fra udlandet
Om Călin Georgescu virkelig blev støttet af russerne, kan ikke vurderes fyldestgørende på baggrund af den nuværende viden.
Men det er bestemt tænkeligt - og en sejr til Georgescu ville bestemt også have været i Ruslands interesse.
Spørgsmålet er dog, om det at favorisere en kandidat på en social medieplatform virkelig er nok til at aflyse valget.
Når alt kommer til alt, blev det klart bekræftet, at selve valget var lovligt.
Selv hvis Georgescu virkelig var stærkt annonceret, er det stadig op til vælgerne at beslutte, hvor de vil sætte deres kryds.
Og selv om Georgescu var stærkt til stede på TikTok, deltog han stort set ikke i nogen tv-debatter.
Overordnet set var det primært kandidaterne fra de etablerede partier, der var til stede i massemedierne.
Den formodede TikTok-fordel bliver hurtigt udlignet.
Derudover er der helt sikkert andre aktører fra udlandet, som har blandet sig i valgkampen.
Det er f.eks. en åben hemmelighed, at milliardæren George Soros i mange år har været massivt involveret i politiske begivenheder i
alle østeuropæiske lande, har opbygget et netværk af NGO'er og finansierer medier, universiteter og meget andet
gennem donationer og dermed styrer dem i den ønskede retning.
I 2017 forsøgte de rumænske socialdemokrater at begrænse Soros' NGO'ers indflydelse ved hjælp af
en lov, hvilket førte til blodige gadeprotester.
Politikere som den tidligere leder af Socialdemokraterne, Liviu Dragnea, der offentligt kritiserede Soros, blev
ramt af retssager, intimideringsforsøg og latterliggjort som konspirationsteoretikere og idioter.
Den tidligere rumænske premierminister Victor Ponta sagde, at der var tegn på, at Soros havde
spillet en rolle i omstyrtelsen af hans regering.
I mellemtiden har Soros bragt de tre store partier så langt på linje, at den rumænske politolog Bogdan Duca i 2020 sagde, at
der ikke længere var nogen udfordringer for Soros i Rumænien.
Med hensyn til USR-partiet gik han endda så langt som til at sige, at Soros havde sit eget parti i Rumænien, USR.
Soros, som er udlænding, har således domineret det politiske landskab i årevis.
Denne udenlandske indblanding har dog aldrig fået forfatningsdomstolen til at annullere et valg.
Så hvorfor nu?
En vigtig forklaring på dette kan være Georgescus holdning til krigen i Ukraine, som han gik ind for under sin valgkamp.
Georgescu har altid talt imod våbenleverancer til Ukraine og for fredsforhandlinger.
Han går ind for dialog med Rusland og ønsker at holde det rumænske folk ude af krigen og ikke finansiere den.
Pengene tilhører det rumænske folk og skal bruges til dem.
Disse udtalelser må have fået alarmklokkerne til at ringe i NATO's hovedkvarter, da Georgescu vandt første runde af valget.
Det skyldes, at præsidenten har en meget stærk position i Rumænien, især når det gælder sikkerhedspolitik.
Han er øverstbefalende for de væbnede styrker og ansvarlig for udenrigspolitikken.
Han repræsenterer landet ved NATO- og EU-topmøder.
Den har også ret til at tage initiativ til folkeafstemninger om spørgsmål af national interesse.
Georgescu understregede, at han ikke ønskede at forlade NATO eller EU.
"Men det, jeg ønsker, er at tage stilling, ikke at knæle der, ikke at acceptere alt."
Et magtskifte til fordel for Georgescu kan derfor skabe store problemer for alliancen,
især fordi Rumænien er et nøgleland for NATO:
Alliancen har adgang til Sortehavet via Rumænien, hvor Krim-halvøen, som er af stor
strategisk betydning for Rusland, også ligger.
I tilfælde af en konflikt med Rusland kunne Rumænien udgøre den sydlige flanke på grund af sin geografiske placering.
Rumæniens militærudgifter overstiger NATO's 2 %-mål og har leveret et Patriot-missilforsvarssystem til Ukraine.
Den største NATO-base i Europa er i øjeblikket ved at blive bygget i Rumænien til en pris af 2,5
milliarder euro og vil give plads til 10.000 soldater.
Deveselu i Rumænien er også hjemsted for et af to NATO-missilforsvarsanlæg.
Putin har gentagne gange gjort det klart, at han ser dette som en trussel, da Rusland frygter, at Tomahawk-krydsermissiler og
-raketter med atomvåbenkapacitet også kan blive affyret derfra.
Georgescu har beskrevet disse missiler som en national skændsel.
NATO bryder sig bestemt ikke om at høre den slags.
Georgescu er heller ikke på linje med det politiske establishment på andre områder.
Han mener ikke, at CO2 er ansvarlig for klimaforandringerne, og han beskrev nedlukningen af
coronavirus som en forbrydelse mod menneskeheden.
Som tidligere formand for Club of Rome i Europa og som "FN's særlige rapportør for menneskerettigheder og farligt
affald" havde Georgescu også indsigt i de højere cirkler af globale magthavere og blev en whistleblower.
Han vidnede om, at der findes et verdensomspændende oligarkisk system, som kontrollerer de store globale magtcentre,
og hvis medlemmer er forbundet gennem et pædofilisystem.
Med disse udtalelser og holdninger har Georgescu sat sig selv på en åben konfrontationskurs med de globale magthavere, som
tydeligvis ikke ønskede at stå og se på, at denne mand erobrede den centrale position i en af de vigtigste NATO-stater.
Spørgsmålet er derfor, om visse kredse har opfordret forfatningsdomstolen til at genoverveje sin
beslutning om at anerkende valget den 3. december.
Vi kan kun spekulere på, om den overraskende ophævelse af Østrigs langvarige veto mod Rumæniens fulde tiltrædelse af
Schengen-området en uge senere blev tilføjet som et "sødemiddel".
Med forfatningsdomstolens afgørelse starter hele valgprocessen forfra.
Der vil gå lang tid, før valget gentages; en dato i midten eller slutningen af marts diskuteres, da der endnu
ikke er dannet en regering efter det seneste parlamentsvalg, som kan organisere dette valg.
Datoen for det nye præsidentvalg vil først blive fastsat, når der er dannet en regeringskoalition.
Det er her, fristerne for at erklære kandidatur og genindsende støtteunderskrifter begynder at løbe.
Det er tvivlsomt, om Georgescu vil være i stand til at stille op igen, eller om der til den tid vil være fundet eller konstrueret
tilstrækkelige anklager til at udelukke ham helt fra valget.
Den nuværende præsident og WEF-mand Klaus Iohannis, som også stillede op til posten som NATO's
generalsekretær i år, har allerede erklæret, at han agter at blive siddende på posten indtil valget.
Efter domstolens afgørelse havde Iohannis en detaljeret diskussion med EU-Kommissionens formand Ursula von der Leyen.
Begge blev derefter enige om, at de ville "styrke sikkerheden på de sociale netværk".
I klartekst betyder det sandsynligvis, at man bruger censur eller andre metoder til at sikre, at Georgescu ikke kan opnå en
stor rækkevidde på de sociale netværk i tilfælde af et nyt valg.
Resten af medierne har nu et par måneder til at kaste sig over Călin Georgescu og gøre ham umulig for folket.
Det store spørgsmål er, om det rumænske folk vil følge disse bestræbelser, eller om de
vil beslutte sig for en større kursændring.