6. децембра, Румунски Уставни суд поништио је први круг председничких избора и одлучио да се цео изборни процес понови.
У првом кругу гласања независни кандидат Калин Жоржеску добио је највише гласова и у другом кругу би се
суочио са Еленом Ласкони из либералне странке УСР.
Овај други круг избора већ је био у току међу румунским држављанима који живе у иностранству, и према анкетама, Џорџеску
је имао добре шансе за победу када га је суд изненада обуставио.
Ова одлука је изузетно контроверзна и у земљи и у иностранству и, по мишљењу многих посматрача, представља
незакониту интервенцију у демократске процесе у земљи.
Ласкони се пожалио да се демократија гази под ногама.
Георгеску и Џорџ Симион, кандидат странке АУР који је изгубио у првом кругу, говорили су о државном удару.
Немачки лист "Ди Велт" такође је употребио термин државни удар и написао да је, први пут у историји ЕУ,
избори отказан "јер се назирао погрешан резултат".
Постоје ли довољни разлози за ову одлуку?
Поништење избора је далекосечна одлука која мора бити заснована на убедљивим разлозима.
Да ли је било манипулације гласачким кутијама или гласачким рачунарима?
Да ли су гласови пребројани више пута?
Да ли су резултати фалсификовани?
Да ли су гласачки листићи издати више од једном?
Да ли су људи били под притиском приликом доношења одлука о гласању?
Ништа слично није познато.
Процес бројања у Румунији је веома транспарентан.
Представници свих странака прате процес гласања и учествују у пребројавању гласачких листића.
Све се снима камерама.
Ипак, Уставни суд, у којем осам од девет судија потичу из успостављених странака ПСД и ПНЛ, наложио је
поновни преброј гласова након избора без икаквог образложења.
То је значило да је избор проверен два пута.
Међутим, поновни преброј гласова није довео до различитих резултата.
3. децембра, само три дана пре него што су избори отказани, Уставни суд је прогласио изборе законитим.
Није било доказа о изборној превари. Па шта је нагло натерало суд да промени мишљење убрзо након тога?
Наредног дана након што су резултати избора проглашени легитимним, вршилац дужности румунског председника Клаус Јоханис
објавио је пет обавештајних извештаја који указују да је координисана кампања на друштвеним мрежама, највероватније
вођена од стране државног актера, омогућила избор Георгескуа.
Хиљаде такозваних спавајућих налога, креираних пре неколико година, а затим неискоришћених, активирано је на
кратковидео платформи TikTok и на Telegram-у, који су подржавали Џорџеску и снажно га промовисали.
Такође се каже да су постојали плаћени инфлуенсери који су подржавали Ћорђеску.
У међувремену су такође спроведени рације против осумњичених присталица Жоржеску.
Георгеску сам негира да је дао такве наредбе. Он такође тврди да није потрошио ниједан новац на изборну кампању.
спољно мешање
На основу тренутних сазнања, није могуће са довољном сигурношћу утврдити да ли су Руси заиста подржавали Калина Џорџеску.
Међутим, то је сасвим замисливо – а победа Жоржеску би сигурно била и у интересу Русије.
Питање, међутим, јесте да ли фаворизовање кандидата на друштвеној мрежи заиста представља довољан разлог за поништење избора.
Уосталом, јасно је потврђено да је само гласање спроведено у складу са законом.
Чак и ако је Жоржеску био снажно промовисан, одлука и даље лежи на бирачу где жели да стави свој крст.
Поред тога, иако је Жоржеску имао снажно присуство на ТикТоку, он је једва учествовао у било којим телевизијским дебатама.
У целини, у масовним медијима су углавном били присутни кандидати успостављених странака.
Ово брзо изједначава наводну предност ТикТока.
Поред тога, свакако постоје и други актери из иностранства који су несумњиво мешали у изборну кампању.
Отворена је тајна да је, на пример, милијардер Џорџ Сорос већ годинама снажно укључен у политичке послове у свим земљама
Источне Европе, изградио је мрежу невладиних организација (НВО) и финансира медије, универзитете и још много
тога кроз донације, тиме их усмеравајући у жељеном правцу.
2017. године румунски социјалдемократи су покушали да ограниче утицај невладиних организација Сороса
законодавним путем, што је довело до крвавих уличних протеста.
Политичари попут бившег лидера Социјалдемократске партије Ливију Драгнеа, који је јавно критиковао Сороса, били су
засипани тужбама, изложени покушајима застрашивања и исмејавани као теоретичари завере и будале.
Бивши румунски премијер Виктор Понта је изјавио да постоје докази да је Сорос имао улогу у паду његове владе.
Сорос је сада довео три главне партије у такву линију да је румунски политиколог Богдан Дука 2020.
године изјавио да у Румунији више нема изазова за Сороса.
Што се тиче странке УСР, он је чак отишао толико далеко да је рекао да је Сорос имао своју странку, УСР, у Румунији.
Тако је Сорос, странац, годинама доминирао политичком сценом.
Међутим, ове стране интервенције никада нису навеле Уставни суд да поништи изборе.
Па зашто сада?
Једно важно објашњење за ово могла би бити Џорџескуова позиција о рату у Украјини, коју је изнео током своје изборне кампање.
Георгеску је увек говорио против испорука оружја Украјини и за мировне преговоре.
Он заговара дијалог са Русијом и жели да румунски народ остане ван рата и да га ни не финансира.
Пара припада румунском народу и треба да се користи за њих.
Према овим изјавама, у седишту НАТО-а су сигурно звонила алармна звона када је Џорџеску победио у првом кругу избора.
То је зато што председник има веома јаку позицију у Румунији, посебно у погледу безбедносне политике.
Он је врховни командант оружаних снага и одговоран је за спољну политику.
Он представља земљу на самитима НАТО-а и ЕУ.
Такође има право да покрене референдуме о питањима од националног интереса.
Георгеску је нагласио да не жели да напусти НАТО или ЕУ.
Међутим, оно што ја желим јесте да zauзмем став, не да клечим тамо, не да прихватам све.
Померање моћи у корист Џорџеску стога би могло изазвати озбиљне проблеме за алијансу,
посебно јер је Румунија кључна земља за НАТО:
Преко Румуније савез има приступ Црном мору, где се налази Кримски полуострв, који је од великог стратешког значаја за Русију.
Уколико дође до сукоба са Русијом, Румунија би могла да формира јужни бок због свог географског положаја.
Румунија премашује НАТО-ов циљ од 2% за војне издатке и испоручила је Украјини систем противракетне одбране Патриот.
У Румунији се тренутно гради највећа НАТО база у Европи по цени од 2,5 милијарди, која ће моћи да прими 10.000 војника.
Једна од две НАТО локације за противракетну одбрану такође се налази у Девеселу, Румунија.
Путин је више пута јасно ставио до знања да то доживљава као претњу, јер Русија страхује да би одатле могли бити лансирани
и нуклеарни крстарећи ракети "Томахавк" и друге ракете.
Георгеску је описао ове ракете као националну срамоту.
То свакако није нешто што НАТО воли да чује.
Георгеску је такође неусклађен са политичким естаблишментом у другим областима.
Он не верује да је CO2 одговоран за климатске промене и описао је карантине због коронавируса као злочин против човечности.
Као бивши председник Клуба Рима за Европу и као "посебни извештач УН за људска права и опасне отпаде", Жоржеску је такође
имао увид у више кругове глобалне моћи и постао је узбуњивач.
Он је сведочио да постоји глобални олигархијски систем који врши контролу над најважнијим глобалним центрима моћи и
да су његови чланови међусобно повезани системом педофилије.
Овим изјавама и ставовима Жоржеску је заузео курс отвореног сукоба са глобалним силама, које очигледно нису хтеле
да стоје по страни и гледају како овај човек заузима централно место у једној од најважнијих земаља НАТО-а.
Ово поставља питање да ли су одређени кругови предложили Уставном суду да поново размотри
своју одлуку о признању избора од 3. децембра.
Да ли је Аустријски дугогодишњи вето против пуног пријема Румуније у Шенгенску зону изненађујуће уклоњен
недељу дана касније као "слаткиш", предмет је спекулација.
Сада када је Уставни суд донео одлуку, цео изборни процес ће поново почети.
Проћи ће дуго времена пре него што се избори понове. Разматра се датум средином до краја марта, јер још није
формирана влада након недавних парламентарних избора која би могла да организује ове изборе.
Само након формирања коалиционе владе биће одређен датум за нове председничке изборе.
Затим ће почети да теку рокови за пријављивање кандидатура и поновно подношење потписа подршке.
Постоји сумња да ли ће Жоржеску уопште моћи поново да трчи, или ће до тада бити пронађене или измишљене
довољне оптужбе да би био потпуно искључен из избора.
Тренутни председник и члан Светског економског форума Клаус Јоханис, који се ове године такође кандидовао за
функцију генералног секретара НАТО-а, већ је изјавио да намерава да остане на функцији до избора.
Након одлуке суда, Јоханис је имао детаљан разговор са председницом Европске комисије Урсулом фон дер Лејен.
Обоје су потом изјавили да се слажу да "ојачају безбедност друштвених мрежа".
Једноставним језиком, ово вероватно значи обезбеђивање, кроз цензуру или друге методе, да Жоржеску не може остварити
велики домет на друштвеним мрежама у случају нових избора.
Остали медији сада имају неколико месеци да усмере напад на Калина Џорџескуа и дискредитују га у очима јавности.
Велико питање је да ли ће румунски народ пратити ове напоре или ће одлучити о значајнијој промени курса.