Alternative WEF - Essensen av 9 timer formativ samtidshistorie.
En rekke av opplysningsscenens koryféer møttes på det alternative WEF i Praha.
Det alternative WEF er en motsats til Great Reset, en alternativ tenketank for morgendagens frie verden.
Kla.TV presenterer essensen av historiske taler, spennende diskusjonspaneler og eksklusive intervjuer.
Du finner alt innholdet i det alternative WEF på AUF1: www.auf1.tv/alternativ-wef
Crème de la crème av opplysningsmenn, av frihetskjempere, møtes her i disse dager for å lansere noe helt spesielt.
Vi ønsker å stå opp mot globalisme, mot undertrykkelse, for fred og for frihet.
Vi lever i en utfordrende tid, og derfor er det viktig å knytte kontakter, alliere seg og skape et nettverk.
Og nå vil vi gjerne invitere de to som kom opp med ideen til å bli med oss på scenen: Elsa Mittmannsgruber og Stefan Magnet.
Ja, jeg fikk ideen fordi jeg leste en artikkel av Klaus Schwab om oppstarten av WEF.
Og så så og leste jeg hvor smått det begynte.
Og det imponerte meg på en måte. Det er det som er viktig.
Og det er ikke hugget i stein at det globalistiske WEF må holde septeret i sin hånd.
Det kan nå få konkurranse, det må nå få konkurranse fra det alternative WEF.
Og hvem er bedre til å gjøre dette enn de som allerede har vist mot og tatt opp kampen mot systemet.
Det må sies at disse fundamentalt forskjellige menneskene nå går inn i en dialog.
Når vi ser tilbake, vil det være et historisk øyeblikk at vi klarte å samle så mange store personligheter som kanskje ikke
er enige i alle spørsmål, men som er forent av et felles mål, og det er viljen til selvbestemmelse, suverenitet og frihet.
Og alle som er involvert her, er fast bestemt på å gi alt for å oppnå dette, for uten disse verdiene er fremtiden ingenting.
Takk for øyeblikket og nok en stor applaus for initiativtakerne.
Vi befinner oss i Tsjekkias hovedstad Praha, en vakker by, i et vakkert kongressenter.
Derfor er det helt naturlig at velkomstordene blir sagt av en person som alltid har spilt en fremtredende rolle i dette landet.
Han var en gang fast gjest ved World Economic Forum i Davos.
Nå har han byttet side og er med i det alternative WEF.
Vi er glade for at han er her, at han gjør oss den æren, og fremfor alt at han også holder den offisielle velkomsttalen.
Den tidligere presidenten, dr. Vaclav Klaus. Hjertelig velkommen.
For meg er dette hotellet og denne hallen et av disse symbolene.
Sist jeg var her var i 2008, på min siste ODS-kongress.
Noen av dere vet kanskje at ODS er det borgerlig-demokratiske partiet som jeg . . .
Utviklingen av dette partiet, i likhet med utviklingen, den politiske og ideologiske utviklingen i hele Tsjekkia
og i Europa som helhet, har gradvis beveget seg i retning av dagens post-politiske, postdemokratiske verden.
Det er derfor jeg har gitt fra meg vervet som æresformann i denne salen. Jeg ønsket ikke å være her.
Allerede da så jeg tydelig, og forhåpentligvis forsto jeg, de sterke tendensene i den vestlige verden.
De truet med å føre oss inn i dagens tragiske verden.
Etter min mening spiller multikulturalismens ideologi, som produserer, hyller og
forsvarer massemigrasjon, den viktigste rollen i dag.
Denne ideologien kjenner ikke engang ordet frihet.
I prinsippet er den aggressivt orientert mot demokratiets viktigste institusjon, mot nasjonalstaten.
Men nasjonen er uten tvil det grunnleggende og uerstattelige elementet i det menneskelige samfunnet.
Dagens mektige genderisme eller radikalfeminisme angriper menneskets biologiske substans og dermed det
elementære grunnlaget for menneskesamfunnet, som er familien.
Som statsminister og president i Tsjekkia må jeg innrømme at det var jeg som førte Tsjekkia inn i EU.
Mitt velkjente forsøk på å trekke i nødbremsen i siste øyeblikk og ikke undertegne
Lisboa-traktaten, som republikkens president, var forgjeves.
Som en konsekvens av dette har den europeiske integrasjonen de siste årene og tiårene definitivt blitt til en politisk samling.
Ideen om et vennskapelig og gjensidig fordelaktig samarbeid mellom suverene europeiske land hører nå fortiden til.
Jeg er absolutt ikke den eneste som sier at hele Vesten, og særlig Europa, er i forfall.
Vår tids utfordring er å forhindre at dagens nedgang fortsetter i morgen.
Konferanser som denne kan forhåpentligvis hjelpe.
Jeg ønsker dere et produktivt møte. Tusen takk skal dere ha.
Mine damer og herrer, kjære seere her hjemme, kjære bidragsytere, jeg er helt enig med professor Dr.
Vaclav Klaus når han sier at vi må ta tak i verden nå.
Jeg takker ham for disse klare, forfriskende ordene fra en ekte statsmann som fortsatt kjenner ansvar, i motsetning til
dem som nå har reist seg for å lede vår verden ned i avgrunnen.
Og du kjenner meg. Jeg er en venn av klare ord, og jeg sier også klart fra om den faktiske situasjonen.
Det som gjøres her, rett foran øynene våre, er en direkte ferd mot ruin.
Og det er helt bevisst, for visse kretser har fått det for seg at de vil gjennomføre det de kaller en "Great Reset", en fullstendig
omorganisering, en transformasjon og med det en ødeleggelse av middelklassen, en
ødeleggelse av det europeiske overflodssamfunnet.
Og det handler ikke bare om økonomiske interesser, det handler ikke bare om å tappe oss for kapital og
den største ekspropriasjonen i menneskehetens historie.
Poenget er at disse miljøene ønsker å sikre kraft, moderne teknologi og digitalisering for fremtiden.
Dette gjør dem i stand til å gjøre ting som faraoer og keisere bare kunne drømme om.
De vil lukke posen nå, slik at det aldri mer blir frihet for oss, for pøbelen, for de 99 prosentene, slik at de
0,001 prosentene av de superrike, globalistene, milliardærene, kan utøve makt i all evighet.
Og det er det vi står overfor, og jeg ønsker ikke i dag, og dere ønsker ikke i dag og i de følgende
hendelsene, å fokusere energien på det som er ille i dag.
Ja, vi trenger det som et fast holdepunkt, slik at vi kan se hvordan vi ønsker å gjøre ting bedre.
Men på dette alternative WEF ønsker vi bevisst å fokusere på hvordan en bedre fremtid kan se ut,
snakke om løsninger og begynne med å komme sammen.
For når vi kommer sammen og snakker sammen, begynner fremtiden allerede.
Fordi maktelitene gjør alt de kan for å sikre at deres Great Reset og deres nye globalistiske verdensorden blir en realitet,
og alle som motsetter seg det vil bli skutt ned, vil bli erklært medlem av en lavere kaste, en paria (=
outsider), så å si, og vil deretter bli bekjempet deretter.
Og til tross for alt, til tross for hele dette klimaet av meningsterror og overbevisning, finnes det fortsatt
mennesker med mot, det finnes fortsatt mennesker som går mot strømmen og har mot til å si sannheten.
Og hvem er bedre å ringe enn de modige menneskene som har utmerket seg i de siste fire årene med unntakstilstand, som har
kommet ut av skjul, som har tatt et standpunkt og holdt stand?
Hvem er mer kvalifisert til å tenke på morgendagens verden nå?
Og det er grunnen til at alle som er med på dette arrangementet i dag, er valgt ut helt spesielt, fordi
alle allerede har gjort seg bemerket på sitt felt.
Og jeg har gjort det til min oppgave å bringe folk sammen, å prøve å utvikle ting videre eller
å støtte ting som allerede er i god utvikling.
For øvrig er det ingen idealisme i det hele tatt på den andre siden.
Ta bort milliardene i subsidier. Tror du ARD fortsatt ville sendt dagen etter?
Eller tror du noen av yrkespolitikerne fortsatt ville sittet i Forbundsdagen?
Det finnes ingen idealisme for dette regimet.
På vår side finnes det idealisme, evne til å lide og vilje til å ofre noe.
Og så må man legge sammen en og en for å se hvem som vinner til slutt.
Vi organiserte dette arrangementet med tillit til menneskene, med tillit til bidragsyterne, men fremfor alt med tillit til at det
er et behov, at mange vil se det, at de vil bli inspirert, at de selv vil få prosjekter ut
av det, og at de selvfølgelig vil støtte det.
Jeg er overbevist om at denne tilliten ikke vil bli skuffet. Og denne tilliten kjennetegner oss alle.
Og årets konferansetema, mottoet for det første Alternative WEF, er: Images of a free world of tomorrow.
Vi ønsker å skissere hvordan vi ser for oss morgendagens verden, uavhengig av de politiske realitetene. Hva er det vi ønsker oss?
Noen ganger må vi endre veien. Men vi holder oss til målet, vi holder oss til målflagget.
Praha kommer fra pragmatisk, ville jeg bare si. Jeg begynner med Carl Schmitt.
Han sa en gang: "Det er regenten som bestemmer om unntakstilstand.
Og når vi bruker dette på koronavirusårene i Europa, er det én ting som ikke kan fornektes:
Europa var og er åpenbart alt annet enn suverent.
I løpet av koronaperioden har Europa underordnet seg en fortelling som ikke har sitt opphav i Europa, men som
bevisst er skapt i amerikanske tenketanker og stiftelser.
Den europeiske unntakstilstanden ble diktert til Europa via WHO og ikke bestemt av befolkningen.
I realiteten har de enkelte landene ikke noe de skulle ha sagt i WHO.
De bindende beslutningene tas av store penger, og disse store pengene kommer først og
fremst fra Bill & Melinda Gates Foundation.
Dette er ikke en europeisk stiftelse, men en amerikansk stiftelse som brukes som et redskap i USAs utenrikspolitikk.
Denne utenrikspolitiske rollen amerikanske NGO-er kan spille for å håndtere kunstig skapte kriser, ble unnfanget
allerede i 2010, da Rockefeller Foundation skisserte sitt koronavirussimuleringsspill Lockstep.
Deretter ble det etablert hensiktsmessige strukturer i løpet av årene.
I oktober 2019 fulgte så å si generalprøven med simuleringsspillet Event 201, der den siste testen ble sluppet
i Wuhan med amerikanske midler for å skape et biovåpen, kjent som Covid-19, for å omorganisere verden fullstendig i etterkant.
I denne store tilbakestillingen spiller suverene enkeltstater eller en union av stater
utenfor USA ikke lenger noen rolle i det hele tatt.
Government erstattes av governance. Makten er dermed fullstendig sentralisert og digitalisert i alle sektorer.
Bak ID2020 ligger for eksempel den perfide planen om å kunne ofre alle i alle sine behov.
Alle som ikke har gjeldende vaksinasjonsstatus, som overskrider det vilkårlig definerte CO2-fotavtrykket, som ikke holder seg til
tilsvarende fortellinger i det offentlige rom, vil bli straffet med tilbaketrekking og deretter den eneste gyldige digitale
valutaen eller vil bli vilkårlig fratatt alle borgerrettigheter.
Hvis du vil leve uforstyrret som en suveren borger i fremtiden, må du oppgi hele personvernet
ditt til en håndfull amerikanske IT-selskaper.
Vi lever i en illusorisk verden dominert av dollaren.
Europa har lent seg helt bort fra skolegårdsbøllen USA.
Du nikker for å unngå å få flere slag under beltestedet eller å treffe vannlinjen.
Vi vet alle at den såkalte friheten, særlig ytringsfriheten, nå er svært, svært sterkt begrenset i Europa.
Og internett er nå blitt et sted der sensur utøves vilkårlig.
Europa fokuserer ikke på dialog, men i økende grad på våpen igjen.
Vi lar våpnene våre snakke når det gjelder intraeuropeiske konflikter.
Og spørsmålet er hvem som startet det? Russerne i Ukraina? Nei. NATO i Jugoslavia i 1999.
En krig som ble avgjort av USA for å splitte Europa.
Del og hersk - alltid det samme prinsippet.
Europa forberedes for tiden på en storkrig mot Russland for å hevde særlig USAs interesser.
Jeg trodde alle var imot krigen, helt til jeg fant ut at det finnes noen som er for, særlig de som ikke må dra.
Dette utbruddet kommer fra Remarque, og det er sant.
Europa må defineres som et Europa av fedreland.
Et Europa som ikke er interessert i undersåtter, men som i stedet fokuserer på den ansvarlige samfunnsborgeren.
Et Europa som anerkjenner hvem som driver militærbaser og parkerer soldater på europeisk
jord for å starte kriger i og utenfor Europa.
Et slikt Europa spør ikke høflig disse fiendene av samhørighet om de vil slutte med sine krigerske aktiviteter, men
fordømmer dem i stedet og insisterer på denne fordømmelsen.
Trinn to ville være å ikke bare snakke om demokrati hele tiden, men å endelig innføre det.
For ingen europeisk stat er virkelig demokratisk.
Uansett hvor vi ser, er demokratiet bare simulert.
Jeg må bare minne deg på Romania. Hvis du gjør en feil, kan du begynne på nytt.
Vi lever alle i nasjoner som har blitt kapret av et partioligarki.
Det er færre representanter for folket i våre parlamenter enn folkeforrædere.
Fordi de representerer interessene til dem som har opphøyet dem til denne posisjonen, og
dermed svikter de interessene til sine egne borgere.
Vi styres av idioter som ikke bør kalles det, fordi det nylig er blitt en lèse-majesté-krenkelse.
La oss som suverene borgere beskytte oss mot en fullstendig overstyrende stat som
midlertidig låser friheten vår av sikkerhetshensyn.
For å hindre at dette utvikler seg videre, må vi legge til et avgjørende ord i dagligspråket vårt.
Og det ordet er NEI! Nei til mobbing! Nei til sensur! Nei til overvåkningsstaten! Og fremfor alt, nei til krig!
For den som ikke selv kan bestemme om han skal dø en naturlig død eller av en sprøyte, eller om han skal sendes til en
eller annen front for å kjempe og dø for interesser han ikke kjenner, kan ikke være suveren i det hele tatt.
Han oppfører seg som en sau. Og sauer frykter ulven hele livet.
Men de blir drept av gjeteren.
Den friheten som vi alle savner i Europa, må først vekkes i hver enkelt av oss og deretter leves.
Det er nettopp det som gjør mennesker til mennesker.
Men det er vi, borgerne, suverenen, som bestemmer hvor vi møtes. Med andre ord, hvor makten
faktisk befinner seg. For eksempel nå i Praha.
Vår makt møtes best desentralisert, det vil si når som helst og hvor som helst, men organisert kollektivt.
Ingenting umyndiggjør de selvutnevnte elitene mer effektivt enn når suverene borgere over hele Europa samles
uoppfordret ved runde bord for å utarbeide nye grunnlover og nye lover for sine nasjoner.
Dette er det maksimale uttrykket for demokratisk suverenitet. Du bestemmer deg ganske enkelt for det og lever etter det.
Hver mann for seg selv, og vi som Europas folk.
Jeg avslutter med disse ordene: Vi kan klare dette.
Da vil jeg gjerne ønske mine gjester velkommen til vårt panel om morgendagens helse og medisin.
Vi vet alle at helsevesenet vårt skranter, noe som blir stadig mer åpenbart.
Det er kronisk mangel på personale, legekontorene er overfylte, og legene har i dag lite
tid til å ta seg av pasientene i det hele tatt.
Det er økende mangel på medisiner, og det er helt tydelig at dagens medisin faktisk først og fremst
er drevet av profittinteressene til legemiddelindustrien og store sykehuskonsern.
I denne runden ønsker vi å utforske spørsmålet om hvordan morgendagens medisin kan se ut for å holde folk friske lenger.
Dr. Hubmer-Mogg, hvordan ser du for deg bedre medisin i fremtiden?
Ja, så for morgendagens bedre medisin må det sies at vi egentlig ikke lærer noe annet i løpet av medisinstudiet enn det som
står i bøkene. Det lærerne våre lærer oss på medisinstudiet.
Og i bunn og grunn, og dette er alltid veldig viktig for meg å si, er det slik at i medisinstudiet slik det
er i dag, får ting som er essensielle, i ordets rette forstand, alt for lite oppmerksomhet.
Vi begynner på studiet, og den første delen er mikrobiologi, det vil si hygiene og mikrobiologi.
Og så lærer du at det finnes vaksiner og hvilke det er. Og så er det det igjen.
Vi hører ingenting om hjelpestoffer, tilsetningsstoffer eller bivirkninger.
Og senere i studiene til de respektive spesialisteksamenene, enten det gjelder pediatri eller
dermatologi, har du så å si det riktige svaret klart.
Ja, hva kan du gjøre for å beskytte deg? Ja, denne vaksinasjonen, den vaksinasjonen og så videre.
Og studentene lærer ikke at det også kan være bivirkninger, enten det var fra de konvensjonelle
vaksinene eller fra de nye modifiserte mRNA-produktene.
Fremtidens medisin vil med andre ord innebære at man må begynne i utdanningen, hvor man så å si i mye større grad implementerer at
den personen som sitter overfor deg, som sitter overfor en lege, som sitter overfor en
lege under utdanning, er et fantastisk menneske.
Jeg sier alltid at vi har en ånd, en sjel og en kropp. Og vi er her med våre tanker, følelser og handlinger.
Det er først i løpet av studiene at du faktisk lærer at det finnes et menneske som nå på en måte er som en maskin.
Professor Dr. Dr. Christian Schubert sier alltid det.
Maskinmedisinen, noe er ødelagt, og det må repareres nå. Og vi må komme oss bort fra det.
Vi må formidle at det er ulike faktorer som gjør at denne personen ikke lenger er frisk.
Hvorfor noe har skjedd her i systemet hans, at han har symptomer, at han er blitt syk eller alvorlig syk.
Prof. Bhakdi, jeg vil gjerne spille ballen rett over til deg.
Du sitter her som en av mine helter, det må jeg si, og jeg føler nok det samme om mange andre.
Dine advarsler om koronavirusinjeksjoner fra første stund har helt sikkert sørget for at mange har vegret seg mot disse
geninjeksjonene, og du har sannsynligvis også reddet mange liv.
Jeg vil gjerne komme til vaksinasjonens rolle.
Kan du kanskje kort skissere hvilken rolle vaksinasjoner generelt kan spille i morgendagens bedre medisin?
Vaksinasjoner vil spille en avgjørende rolle i morgendagens medisin, fordi vaksinasjoner vil være et
monument hugget i stein mot bedrag og illusjoner.
Jeg er en konvensjonell lege.
Jeg lærte medisin, lærte mikrobiologi, underviste i 25 år. Og jeg trodde på vaksinasjoner.
Jeg har undervist i alt som står i lærebøkene.
Først de siste tre årene, på grunn av Corona, har jeg begynt å lese det jeg har gått glipp av i
studietiden og yrkeslivet. Det finnes noen utmerkede bøker.
En bok som jeg nå vil presentere for publikum, er boken til Suzanne Humphries. Den heter The Vaccination Illusion.
Den inneholder alt en lege faktisk bør vite i dag. Med kilder, vitenskapelig.
Det er ikke en anti-vaksinasjonsbok. Og jeg har hatt enormt utbytte av den.
Jeg tror jeg nå vet at hele vaksinasjonsvirksomheten faktisk har vært den største virksomheten i menneskehetens historie.
Så mye penger har strømmet, og så mye penger strømmer.
Og det er grunnen til at vaksinasjon ble valgt som globalistenes spydspiss.
De fører krig mot sitt eget folk.
Når mennesker tror på seg selv og overvinner dette dogmet om at mennesket er skapt som en maskin, utilstrekkelig,
mangelfullt, at det i prinsippet bare er skjebnen som avgjør om du dør av Alzheimers, kreft eller en infeksjonssykdom.
Det faktum at mennesker ikke er i stand til å være friske på egen hånd, krever en fullstendig nytenkning av
medisinen og, fremfor alt, av hvordan mennesker ser på seg selv.
Og selvtillit starter med at folk får en friskere hjerne igjen, for det er der tenkning, følelser og ansvar begynner.
Og en del av det å være et sunt menneske er at vi også forstår - det jeg kaller det mentale immunforsvaret -
hvordan vi skal gjenkjenne og reagere på ytre trusler, både som individer og som samfunn.
Det mentale immunforsvaret gir nemlig også opphav til det sosiale immunforsvaret, som vi bruker
til å forsvare oss mot andre som vil oss vondt.
Og disse grunnleggende tingene i koronakrisen, for eksempel, var helt grunnleggende, vitamin D, vet vi.
Hundrevis av studier som viser vitamin D-mangel, sannsynligheten for å dø av en hvilken som helst smittsom sykdom -
uavhengig av om det nå kalles korona fordi det er utført en PCR-test - ethvert virus kan stå bak denne korona-PCR.
Eller en hvilken som helst årsak som fører til lungebetennelse.
Men dette kan være fatalt hvis visse grunnleggende ting mangler.
Og den siste fundamentale byggesteinen, eller en av de siste i et nytt fundament eller i en ny medisinsk
bygning - for meg er det litt som grunnsteinen for øyeblikket, det er flere som skal komme.
Og nøkkelsteinen, stein kalles lithos på gresk, er litium.
Litium er sannsynligvis et av de viktigste sporelementene.
Og det kan jeg bevise i min neste bok, som heter Litiumkonspirasjonen og kommer ut neste vår.
Men i denne boken beviser jeg at litium er essensielt, og fremfor alt er det essensielt mot alle fundamentale, eller
innenfor alle fundamentale systemer som holder oss i balanse.
Fremfor alt må vi holde det mentale immunforsvaret i balanse.
Litium sørger for at vi danner nye hjerneceller som holder oss unge og nysgjerrige.
Litium sørger for at kromosomene bevares livet ut, at vi ikke dør av alderdom, så å si - i betydningen dør for
tidlig, et år eller flere tiår tidligere - at vi ikke utvikler Alzheimers eller depresjon.
Litium spiller en grunnleggende rolle i alle essensielle, fundamentale biologiske prosesser, og det er motgiften mot for
eksempel den nevroinflammasjonen som oppstår ved mRNA-injeksjon.
Ifølge Den europeiske myndighet for næringsmiddeltrygghet har vi lov til å innta opptil ti milligram aluminium om dagen.
Selv om vi vet at aluminium er giftig for hjernen. Og er ansvarlig for autismefrekvensen vi ser,
for eksempel fordi det også er en del av vaksinene.
Så 50 prosent av vaksinene inneholder aluminium, som faktisk er giftig for hjernen.
Dr. Strasser, jeg vil også gjerne invitere deg til å svare på et spørsmål. Som en forkjemper for evidensbasert medisin.
Hvor viktig er det for bedre medisin at pasientene får mer makt?
Myndiggjorte pasienter er avgjørende. For øyeblikket ser vi en utvikling som går helt på tvers av dette.
I tusenvis av år ble det tatt for gitt i medisinen at det bare var to personer som faktisk
kjente til medisinske data: pasienten og legen.
Det var strengt konfidensielt. Det er til og med lovregulert.
Jeg får ikke engang lov til å snakke om en pasient med kona mi.
Det er en kriminell handling. Og jeg trues til og med med fengsel for det. Men hva er det som skjer nå?
Alle medisinske data registreres i dag digitalt.
Østerrike er i dag til og med et foregangsland på dette området.
Vi har nå innført en digital vaksinasjonsjournal. Den elektroniske pasientjournalen.
Og alle disse dataene vil bli samlet inn og gjort tilgjengelig for en stor krets av institusjoner og mennesker på én gang.
Disse dataene samles inn og vil på et eller annet tidspunkt bli tilgjengelige for den føderale regjeringen, delstatsregjeringene,
trygdeorganisasjonene, legevaktlegene, sykehusene, de privatpraktiserende legene, alle mulige slags mennesker.
Med andre ord, konfidensialiteten mellom lege og pasient - det som er avgjørende - at en pasient går til en lege der han
eller hun har tillit og vet at han eller hun blir ivaretatt.
Og det er ikke dataene mine som surrer rundt et eller annet sted og blir analysert og brukt på en
eller annen måte, de er borte. De er helt borte.
Og etter min mening fører dette for det første til at lege-pasient-forholdet forsvinner.
Hvis du leser gjennom de dokumentene som for tiden publiseres av World Economic Forum, WHO eller
lovverket, er det aldri snakk om lege og pasient.
Da snakker de bare om helsepersonell. Det er det nye moteordet.
Vi er alle leverandører av helsetjenester.
Som lege er jeg ikke lenger med i mange av disse avisene.
Og det fører til at alt blir utrolig avpersonifisert, avhumanisert, etter min mening, og at
det som medisinen lever av, tillit, er borte.
Hvis du leser gjennom dokumentene fra World Economic Forum, går det så langt som til kunstig
intelligens, som er under planlegging og vil komme.
Det står bokstavelig talt i en artikkel: Det er planlagt, bokstavelig talt, dvs.
triagesystemer generert av kunstig intelligens.
Med andre ord skriver de til og med at det i fremtiden er planlagt at en kunstig intelligens, en datamaskin, skal bestemme
hvem, når, hvor og hvilken behandling som skal gis eller ikke.
Så dette er ikke noe jeg har funnet på - det sier jeg ikke - det står i et dokument fra World Economic Forum.
Det er visjonen til disse menneskene. Og det er en utvikling som er katastrofal, som går i helt feil retning.
Og som etter min mening også bør avvises massivt, og som det haster med å gjøre noe med.
Vi trenger ingen datamaskiner eller telefonnumre for å behandle mennesker.
Det som fortsatt mangler helt, er forebygging.
Som leger lærer vi nesten aldri hvordan vi skal holde noen friske i helsevesenet, i utdanningen.
Og det er det avgjørende poenget. For hvis vi holder folk friske, holder dem i form, trenger vi
mindre medisinsk behandling, færre sykehus osv.
Og begge deler er en uønsket utvikling.
Og hvis du ser etter, så hadde vi også denne tradisjonen her, i vår del av Europa.
Men så kom Rockefeller Foundation, og på 60-, 70- og 80-tallet var det også store kampanjer som ble styrt.
Du kan lese alt om hvordan folk ble umyndiggjort, bevisst umyndiggjort, og ikke lenger tok helsen sin
i egne hender, men i stedet stolte på myndighetene.
Og dette ble så integrert i legeutdanningen.
Og det gir ingen mening, hvis jeg vil at en plante i hagen skal trives, så går jeg ikke dit
når den har et problem og heller noe over den.
I stedet ser jeg etter: Hva får hun å spise, hva får hun å drikke, og hvor mye sol får hun.
Så hvis vi løsriver dette litt fra systemet, vet vi at dette faktisk er grunntanken i et helbredelsessystem.
Og vi pleide å ha dette mangfoldet av meninger - jeg liker alltid å lese gamle bøker om medisinske tilnærminger
- før Rockefeller Foundation fantes det en legekunst.
Alle hadde sin egen individuelle medisin. Det en person gjorde mot sitt folk i én landsby, betyr ikke nødvendigvis at han
gjorde det samme i en annen landsby noen gater lenger ned i gata.
Men det var slik det hele utviklet seg.
Hvordan denne utviklingen kom i stand, at Rockefeller Foundation, du har nevnt dette et par ganger nå, at den har hatt en så massiv
innflytelse i løpet av de siste tiårene, de siste 100 årene.
Hvorfor har det gått bort fra disse helbredende aspektene som vi pleide å ha, til denne rene apparat- og preparatmedisinen?
Penger. Så det var ganske enkelt, det ble anerkjent at homeopati, osteopati, kiropraktikk, naturopati på begynnelsen av
1800- og 1900-tallet alle var anerkjente medisinske studier som løp parallelt og også hadde de samme rettighetene.
Og så innså man at man kunne tjene mye mer penger på petrokjemi.
Og det er det som har skjedd i medisinen for øyeblikket: Jeg har bare et symptom og jeg har et medikament -
og alt det andre som utgjør en person, blir utelatt.
Ja, som jeg sa tidligere, det er ikke en interesse i å kurere, det er å holde noen på et medikament for resten av livet.
Og når det gjelder hjerte- og karsykdommer, er det mest opplagte sannsynligvis at vi kjenner årsaken.
Vi vet hvilke behandlinger som er effektive, men i det systemet vi har nå, ville det ikke vært noen
godtgjørelse, og ingen lege ville kunne leve av det.
Og vi har allerede andre modeller i Skandinavia, der hver lege rett og slett har en takst, en pengesats, en fast
sats per måned - og hvor mange pasienter det er, hva han gjør med pasienten, spiller ingen rolle.
Det ville også være en mulighet for et fremtidig system.
Vi må også passe på at vi ikke skaper en sentralisert struktur igjen, som vil finnes overalt, for vi må
komme oss ut av WHO fordi vi vet hvem som står bak.
Men jeg tror at disse desentraliserte bevegelsene ut av systemet er veldig optimistiske.
Hvordan kan denne læreplanen endres?
Hvem skulle ha beslutningsmyndighet? Og hva må skje for at dagens unge studenter skal få morgendagens medisin?
Fremtidens medisin må forandre mange ting. Den må endre industriens innflytelse på pensum.
Det er det første som må skje.
Det andre som må skje, er at vi gjeninnfører ordet artstilpasset for mennesker.
Det er noe som alle mennesker har et grunnleggende behov for, som er en del av vår art.
Og til alle mennesker. Det er artstilpasset. Artstilpasset må være det grunnleggende prinsippet i nye læreplaner.
Da må vi selvfølgelig endre retningslinjene.
Retningslinjer alene, ordet høres allerede ut som ledende medier, er et stort problem, er laget av bransjen.
Og legene tror at de må bevege seg innenfor disse rekkverkene, og at alt til høyre og venstre for dem er forbudt.
Og de er redde for å bruke sin egen hjerne fordi de ikke er opplært til det.
Professor Bhakdi, hvis du tenker på kollegene dine som fortsatt sitter fast i denne gamle tankegangen om at koronapolitikken var
riktig og at vaksinering er viktigere, hvordan kan vi nå dem?
Har du noen ideer om hvordan vi kan bringe dem nærmere virkeligheten?
Det er ikke slik at legene er dumme. De er ikke dumme. De fleste av dem er veldig intelligente.
Det er ikke det at de ønsker dårlige ting. De fleste av dem vil gode ting.
Men de er, Michael, indoktrinerte. De er indoktrinert.
Bare en liten andel slapp unna og innså at retningslinjene, anbefalingene, at noe var galt.
Nå som vi har opplevd denne katastrofen med Corona, er de kanskje lettere å nå.
Disse vaksinasjonsfortellingene ble til fordi de til slutt ble oppfunnet. Og det er veldig lite sannhet i dem.
Og sannheten er at en god del av disse vaksinene har forferdelige bivirkninger. Men hvem tør i det hele tatt å si det?
Mainstream og alle som blir hørt, sier: Aluminium er det vanligste tungmetallet i verden.
Og alle puster det inn og spiser det hver dag. Det gjør ingenting.
Og de små mengdene som du injiserer med disse inaktiverte vaksinene, finnes i alle inaktiverte vaksiner,
og i høye konsentrasjoner, relativt sett. De er så mye mindre enn det du spiser, så glem det.
Men det folk ikke forteller deg, er at det er stor forskjell på å spise noe og å injisere noe i kroppen din.
For det som injiseres, er akkurat det jeg sa om korona.
Disse vaksinene blir ikke værende der, de går inn i blodomløpet.
Og aluminium i blodet når umiddelbart alle organer, inkludert hjernen.
En av dem som vet mest om det, sitter ved siden av meg.
Og i hjernen er dette aluminiumet dårlig. Det er ikke noe godt aluminium gjør i hjernen, bare noe dårlig.
Og det går også inn i alle de andre organene. Og det er ikke noe godt aluminium gjør. Ikke sant?
Det er derfor jeg foreslår at vi tenker over dette.
Ønsker vi å injisere en vaksine med aluminium i musklene til barn ved tre måneders alder - nå vil de begynne enda tidligere
- for å oppnå den giftige konsentrasjonen i barnets blod?
Alltid. De er giftige.
Og jo mindre barnet er, jo høyere er konsentrasjonen, fordi den selvfølgelig fordeles i dette lille volumet for første gang.
Ja, og det er svært sjelden at virusene faktisk kommer inn i blodbanen og sprer seg i store mengder, i høye antall.
Ja, når det skjer, kan man bli veldig syk. Men det skjer ekstremt sjelden, for det er også et problem hos mine kolleger.
Tall betyr ikke lenger noe i medisinen. De forstår ingenting om tall.
De forstår ikke at hvis noen har influensa eller korona, egentlig, og et virus finner veien inn i
blodomløpet nå og da eller 10 virus eller 100 virus eller millioner av virus, at folk ikke vil dø av det.
Hvis man derimot injiserer milliarder, ikke millioner, av gener i kroppen, pakket godt inn slik at de ikke kan ødelegges,
oversvømmes blodomløpet med en rekke beskyttede virus.
Og hvis de har antistoffer, kan ikke antistoffene virke fordi denne lipidpakningen beskytter virusene, genene.
Og det er den store forbrytelsen som er begått.
Disse menneskene, Nobellistene fra i fjor. Disse folkene, Nobellistene fra i fjor, har sørget for at uforgjengelige gener
har blitt sprøytet inn i kroppene til millioner av mennesker i ufattelige mengder, jeg tror det er en milliard nå, ja.
Og det skandaløse er at de visste at effektene var ukjente.
Relevante data samles bare inn etter markedsføring, skriver folkene ved Robert Koch-instituttet.
Du erklærer at et menneskelig eksperiment bør utføres.
Jeg er målløs. Og jeg ber verden nå. Å gjøre noe med det. Jeg må virkelig si at dette er konspiratørene.
Når jeg observerer medisin, og jeg er også medlem av legeforeningen og snakker med kolleger, skjønner jeg
hvor bekymret noen leger er blitt over det som har skjedd.
De liker ikke å snakke om det, men alle eller de fleste leger vet faktisk at noe har gått helt galt.
Hvis du ser på det, er det undersøkelser i Tyskland som viser at omtrent halvparten av den tyske befolkningen
kjenner noen eller har blitt rammet av vaksinasjonsbivirkninger.
Etter min mening har koronaviruset ført til en grunnleggende krise i moderne vestlig medisin de siste årene.
Og folk kan se at det hele var tull, om du unnskylder uttrykket.
Hvor mange tror du kommer til meg på legekontoret med helseproblemer etter vaksinasjonen, der bestefaren
deres døde av vaksinasjonen, der søsteren deres er alvorlig syk etter vaksinasjonen eller slektninger, bekjente.
Folk kommer til meg på legekontoret og sier: "Doktor, jeg er ikke vaksinert, men mine vaksinerte kolleger er konstant syke.
De feiler hele tiden. Det opplever vi alle hver dag. Og vi leger opplever det hver dag.
Leger liker ikke å snakke om det fordi mange leger selvfølgelig har presset på for vaksinasjon.
Men vi opplever nå at bevisene kollapser.
Jeg skal si deg rett ut at John Ioannidis publiserte for over 20 år siden at 90 prosent av studiene er feil
- en av de mest leste vitenskapelige publikasjonene.
Og nå er folk i ferd med å innse det. Folk innser dag for dag at det de ble fortalt om vaksinasjon, ikke er sant.
Dette er neste trinn i dette systemet som forklarer hvorfor medisinen er i krise.
Og vi visste hva som skadet oss og hva som hjalp oss.
Helbredelseskriteriene for vaksinasjon mot autisme er avklart. Vi vet at det er farlig.
Nå kan vi si at vi skal forske i ti år til.
Men i løpet av de neste ti årene vil det hver dag bli født barn med en autisme-risiko på 1:32 eller
enda høyere. Hvorfor gjør vi ikke bare slutt på dette?
Hvorfor slutter vi ikke bare å gjøre det til vi vet om vi kan utelukke det?
Spørsmålet er ikke om vi kan bevise at det ikke er slik, men om vi kan stoppe det slik at ingen blir født med potensial til
å bli syke på grunn av noe vi har endret som ikke var der før.
Den som kontrollerer kunnskap, kontrollerer også meninger.
Og det er de globalistiske aktørene og nettverkene selvsagt fullstendig klar over.
Milliarder kanaliseres inn i journalistnettverk og mediebedrifter over hele verden, som har tolkningsmakt over alle viktige
hendelser og utviklingstrekk i verden, og som fremfor alt kommuniserer tydelig til befolkningen hva de bør mene om det.
Dette informasjonsmonopolet er også den sentrale bærebjelken i en globalistisk transformasjon.
Og det er det sentrale ankerfestet i elitenes kamp mot folket.
Det viktigste verktøyet i retning av ufrihet er klart for alle.
I dag kan hvem som helst ta mobiltelefonen sin, spille inn en video og laste den opp på TikTok, Instagram eller YouTube.
Rett og slett å dele dine egne tanker og visjoner. Det er det første skrittet.
Og hvis du ønsker å bli offentlig og være en del av dette alternative mediet, så kan hvem som helst gjøre det.
Og det er det positive med dagen i dag.
Vi kan bruke mediene til noe positivt og få ut et positivt budskap.
Eller så tilbringer vi bare hele dagen i sengen med å scrolle rundt på TikTok eller se på serier.
Og det starter alltid med din egen beslutning: Hva velger jeg?
Hvis jeg vil forandre noe i denne verden, må jeg gjøre noe.
Min far tok rett og slett for seg denne fjerde kraften fra grunnen av og innså: Den fjerde kraften er ikke den
fjerde kraften i det hele tatt, den er den første kraften.
Ingen flere obligatoriske avgifter for denne krigspropagandaen, for disse såkalte ledende mediene som sløser bort milliarder her,
for notoriske løgner, men denne fjerde makten har blitt den første makten, og den tilhører folket igjen, og
han har derfor jobbet veldig hardt med et folks nettverk.
Og jeg ser også nøkkelen til nye medier i det nye mennesket, der han faktisk har presset dette igjennom.
Han sa faktisk dette i en provoserende setning. Han sa: Den nye verden er uten penger.
Og etterpå, ja, det trenger alltid penger. Selvsagt trenger den penger, men det er ikke det som er fokuset.
Det handler snarere om å jobbe frivillig, gi og investere meg selv fullt og helt i den faste troen på at alt vil strømme tilbake
til meg, fordi den som ser prestasjonen min, vil støtte meg.
Og her ser jeg selvpromoteringen som en ekstrem modell for fremtiden.
Nå er det på tide å stenge de frie medienes pengekran fra alle kanter.
Jeg hørte om AUF1, ti kontoer kansellert. Du vil inn overalt.
Her er det et solid grunnlag i de frie mediene, der folk investerer seg selv på frivillig basis
og sier: Det er mitt anliggende, det er min greie.
Etter jobb bruker jeg tiden min, ferdighetene mine, kunnskapen min.
Jeg tror det er et grunnlag som sikrer de nye mediene ekstremt godt, også at det forblir en folkelig bevegelse.
Det er det som fascinerer meg med arbeidet vårt. Det var slik det ble til.
I dag har vi over 2 000 frivillige bidragsytere til ulike prosjekter:
Stimme&Gegenstimme er designet for offline distribusjon.
Vi sier at det bare er et A4-ark, for- og bakside, og jeg gir det videre til to personer og motiverer dem til å gi det
til to personer igjen, for så å gi det til to personer igjen.
Vi bygger også dette nettverket nå. Det er også et konsept som for meg har en karakter for nye medier i denne tiden.
Men alt er alltid basert på mennesker. Det er avhengig av din egen endring, av din egen evne til å handle.
Det nye systemet er basert på de nye menneskene.
Og så er vi også sikre på at det ikke er denne bedriftsavhengigheten, dette er enda bedre i frivillig sektor.
Du er ikke økonomisk avhengig i det hele tatt, men kan virkelig si det som må sies.
Det var også veldig imponerende å se den fellesskapsånden dere hadde på den tiden.
90 minutter senere var hallen feid ren. Det var som et sveitsisk urverk.
Så det var virkelig imponerende. Hilsener til utsiden, til hjemmet.
Hilsener fra min far og hele familien.
Ja, tusen takk.
Jeg vet også fra min erfaring i DDR at journalistikk og medier ikke kan tenkes uten det politiske systemet.
I DDR måtte SED-ledelsen gå av først. Først måtte Honecker, Mittag og Herrmann gå av, det
vil si partilederen, økonomien og propagandaen.
Og dagen etter kunne journalistikken umiddelbart levere det folk ville ha ut av den.
I dag har vi et medielandskap, et ledende medielandskap, som uansett er i hendene på staten, politikken, konsernene,
allmennkringkastingen og plattformene, men også de store avisene, som er i hendene på noen få
ultrarike familier: Mohn, Burda Bauer, Holzbrink.
Så jeg må starte min visjon med et samfunn der vi alle, inkludert oss her på podiet, oss her i salen, oss ved skjermene, der vi
alle kan ha noe å si, ha noe å si når det gjelder livene våre.
For å gjøre dette trenger vi ikke bare informasjon, som presentasjonen din gjorde klart, vi trenger først
og fremst åpenhet. Informasjon er et maktinstrument.
Vi har opplevd et kvantesprang på dette området, på området motoffentlighet, de siste årene,
Jeg vil fortsatt vite hvordan den økonomiske situasjonen er for hver eneste donasjonsappell, selv om det dreier seg om livstid
eller livsblod, som i ditt tilfelle, Elias. Jeg vil fortsatt vite hva den økonomiske situasjonen er med hver eneste appell om
donasjoner. Er avsenderen knyttet til mine 10 euro eller ikke?
Det er den ene delen av min visjon: åpenhet. Den andre delen, den andre pilaren, er mangfold: mangfold av
temaer, mangfold av perspektiver, mangfold av meninger. Mangfold i forfatternes opprinnelse.
Altså ikke bare de vanlige storbyakademikerne i alle mulige hudfarger og med alle tenkelige seksuelle legninger, men
også arbeiderklassesønnen, bondedatteren, barna fra landet.
Kanskje også mangfold i organisasjonsformer. Hvorfor ikke eksperimentere med
publikumsdeltakelse, ikke eksperimentere med publikumstaler?
Uten en endring i de politiske strukturene vil vi ikke få et annet medielandskap.
Vi har faktisk sett fremtiden her i denne kongressen.
Så vi bør bare fortsette, føre det videre i retning av en virkelig utopi, prøve det ut og på denne måten øke
presset så mye at de politiske strukturene faktisk endres.
Vi kommer fra en situasjon der man gikk ut fra at mainstreamopinionen var absolutt suveren.
For 20 år siden hadde man bare mainstream-mediene som et alternativ. Og det har endret seg dramatisk med internett.
Og til syvende og sist avhenger mediebruken også av seerens mediekompetanse.
Fremfor alt skulle jeg gjerne sett at det skjedde litt mer i fremtiden.
For hvis seerne var klar over manipulasjonsteknikkene som stadig blir brukt på dem dag etter dag,
ville de være mye mer motstandsdyktige mot dem.
Og da ville propagandaen også være mindre effektiv.
Og ja, jeg vil rett og slett ha medier som gir folk den informasjonen de trenger for å organisere livene sine bedre.
Og ikke det motsatte, slik vi opplever i dag.
Vi gjør ikke media for vår egen skyld, for vi kunne gjort noe annet.
Vi gjør det fordi samfunnet, politikken, rammebetingelsene og fremtiden er i endring.
Fordi jeg har barn, og mange av dere har barn. Vi vil ikke at de skal vokse opp i en verden der de bare er slaver,
eller der de ikke lenger har rett til å eksistere på grunn av transhumanismen og må forlate den.
Så vi ønsker at noe skal endres fundamentalt.
Og det er derfor temaet alternative medier eller dette ubehagelige temaet sensur alltid sies
å være bare vårt problem. Det er alles problem.
Hvis det er sensur, og hvis det ikke finnes alternative medier, kan ikke folk få informasjon.
Og så kan de ikke se det selv.
Hvis vi vil ha frie medier, trenger vi frie borgere, vi trenger en fri og frigjort politikk.
Dette er fartøy som kommuniserer med hverandre. Og uten det ene er det andre ikke mulig.
Og ved å gjøre fremskritt i mediene gjør vi også fremskritt i samfunnet.
I takt med samfunnsutviklingen endrer også den politiske maktbalansen seg.
For når løgnen kommer i kamp med sannheten, vet vi hvem som vil vinne til slutt.
Og i begynnelsen vil du selvfølgelig bare utdanne eller ta for deg de temaene som pleide å
interessere meg personlig eller fortsatt gjør det.
Jeg tar opp dette, og da får du umiddelbart motvind og press fra YouTube, fra disse
plattformene. Men nøkkelen er å fortsette og ikke gi opp.
Og det er veldig, veldig vanskelig. Men jeg kan se på kongressen her i dag at det er mulig.
Det hadde selvfølgelig vært bedre om enda flere unge tok dette skrittet og gikk ut i
offentligheten eller i det minste våget å si hva de mente.
Folk som faktisk fortsatt er fanget i dette, ja, jeg fant et godt ord, i systemmedienes
tankefangehull. Ja, hvordan kan vi nå dem?
Jeg tror at mennesker har et annet fengsel i tillegg til tankefengselet, nemlig velstandsfengselet.
Dette har også blitt nevnt et par ganger i dag.
I forskningen min undersøkte jeg hva som får folk til å slutte å slå på Tagesschau og gå over
til for eksempel AUF1. Svaret er relativt enkelt.
Det må alltid være et brudd mellom den personlige erfaringen og den offisielle fortellingen.
Når den offisielle fortellingen ikke lenger stemmer overens med personlige erfaringer, begynner folk å lete
etter annen informasjon, på Golan eller andre steder.
Stadig flere vil oppleve disse forstyrrelsene i hverdagen.
Og da er det bra at det finnes tilbud som ditt, ditt tilbud, alt vi har her på scenen, at det finnes
disse tilbudene, for det er der folk vil finne svar.
Så også her må vi bare fortsette og stole på at virkeligheten og dermed tiden vil spille oss gode.
De økonomiske dataene indikerer ikke noe annet enn at neste år, 2025, vil det komme en utrolig bølge
av konkurser med massearbeidsledighet og så videre.
Det er nå store sjokkhendelser, og vi må sette opp våre fartøyer, vi må stå opp, vi må være klare, vi må være
gjenkjennelige som fyrtårn for de søkende når de på en eller annen måte snubler ut i mørket.
Og det er derfor. GEZ-mediene burde virkelig få jobbe på frivillig basis om kvelden ut fra sine egne
bekymringer med sine egne ressurser, og da ville de være på like fot og kunne se hvor folk virkelig er interessert.
Vi har helt fra starten av basert oss på våre egne servere og vår egen infrastruktur, men vi har ikke latt de andre være i fred, og
jeg tror det er den steinen som kan få Goliat til å falle hvis alle virkelig finner sin egen
sprettert og setter opp sine egne desentraliserte systemer.
Og så kan vi bygge nettverk med hverandre og føderere med hverandre, finne hverandre, desentralisert.
Men jeg sier, hvordan kan du begynne akkurat nå, og her er lokale nettverk selvfølgelig nøkkelordet, virkelig ringe folk og
si, folk, du er i området, skaff oss informasjonen, vi trenger de beste ekspertene, vi må ha den beste informasjonen.
Jeg sier også at profesjonalitet og så videre er helt viktig og nødvendig.
På den annen side, hvis du virkelig har den beste informasjonen, de beste ekspertene, så ble vi alltid forbløffet over
hvordan de mest uprofesjonelle programmene gikk i millionklassen når vi investerte i andre produksjoner og så videre.
Vi laget også spillefilmer, kinofilmer, alt på frivillig basis, og vi ble stadig kastet ut av
kinoene og jeg vet ikke hva mer, enorme utgifter.
Og du produserte andre ting ved siden av, men det hadde en viss vinkling, og da ville folk ha det, de trengte det.
Før vi kommer mer inn på denne balansen, på rettferdighet, må du rett og slett uttømme alle midler, og her er lokale nettverk det
absolutte pluss, som vi ser på som en sentral strategi for fremtiden, du må bruke alt,
desentraliserte servere, sosiale medier så lenge som mulig.
Vi tar stadig i bruk nye strategier, nye tilnærminger, nye veier, organiserer arbeidsgrupper der vi
diskuterer hvilke sosiale medier som reagerer på hvilken sensur, hva som fortsatt er mulig hvor?
Vi må være aktive på alle fronter, men lokalt nettverksarbeid, kalle folk inn i nettverket, kalle dem ut av
anonymiteten og si: Hei, du bor der og der, gå bort dit til arrangementet, ta bilder, send dem hit.
Vi må komme i ledelsen, og så må profesjonaliteten øke.
Men ta alltid de ressursene du har, og kjør på for fullt.
Jeg har vært for avhandlingen helt fra begynnelsen, og helt fra begynnelsen betyr 2005, 2006, så da YouTube ble født, var
vi med helt fra starten, og det er derfor jeg er litt sta når det gjelder dette temaet, hvis jeg skal være ærlig.
Jeg vil ikke bli drevet bort fra denne store markedsplassen.
Hvis du selger et produkt, går du ut på markedet og roper, og så selger du det.
Men hvis noen kommer og sier at nei, nei, nei, du har bare lov til å tilby tingene dine i det aller siste hjørnet, i den aller
siste bakgaten, så vil jeg ikke gå med på det, for det er en konkurransevridning, og jeg
insisterer på at vilkårene skal være like for alle.
Men som jeg sa, jeg er sta. Det har skjedd oss flere ganger.
Vi har nettopp begynt helt på nytt i begynnelsen av 2024 på YouTube.
Og jeg er også av den oppfatning at vi absolutt må gjøre det, for det er akkurat der
menneskene er som vi må nå ut til for å kunne endre noe.
Det er tross alt ingen vits i å alltid spille i den samme boblen.
Pluss Shadow Bans, vår største kanal, 280 000 abonnenter.
Hvis jeg laster opp en video der, og det spiller ingen rolle om innholdet treffer eller ikke, som du
nettopp beskrev, får den 2 000, 3 000 klikk, og det er det.
Hvis YouTube på et tidspunkt virkelig bestemmer seg for å gå radikalt til verks og utestenge alle fra plattformen for godt,
noe som absolutt er gjennomførbart med kunstig intelligens, vil man nå et punkt der forbrukerne
blir tvunget til å se seg om etter nye veier igjen.
Folk vil ha underholdning, brød og spill. Dessverre er det slik det er.
Vi bør ikke ignorere dette helt i denne alternative boblen.
Jeg tror at det er avgjørende for å endre samfunnet og politikken at også disse mediene brytes opp.
Det er en sump. Du kan ikke reformere den. Det andre er sensur.
Sensur må være forbudt ved lov, hvis vi snakker om lover.
Hva er sensur? Sensur er ikke bare at de avskjærer oss fra konkurransen. Nei, vi har opplevd det med Corona. Sensur dreper.
Sensur dreper. For mange seere som har kontaktet oss de siste to årene har sagt at hvis jeg hadde sett programmet
deres, ville jeg ikke ha latt den dritten komme inn i meg.
Og nå er jeg syk på grunn av det, eller så har jeg mistet et kjært menneske. Jeg fikk ingen avklaring.
Jeg skrev inn dette på Google: Vaksinasjon farlig.
Og jeg har bare funnet sidene til den tyske regjeringen og Wikipedia, der det heter at vaksinasjonen
beskytter og er trygg. Og Lauterbach-videoen tusen ganger.
Så der har vi sensuren. I fremtiden må dette behandles som unnlatelse av å yte bistand.
Hvis jeg kjører forbi en bilulykke og bare ler av den, kan jeg bli straffeforfulgt fordi jeg ikke hjalp til.
Og når mediene eller Silicon Valley-selskapene sensurerer, kan det skje at de avskjærer folk fra viktig informasjon.
Dette må være strengt forbudt, ellers vil det frie markedet regulere det, og vi vil jage dem
bort uansett. Men det er det som er problemet.
En revolusjon kan ikke skisseres i enkeltsteg, men i en fjern fremtid må det ikke være
sensur og ingen offentlig støtte til bare én side.
Det handler om morgendagens demokrati.
Stadig flere føler at dagens EU-Europa er en simulering av demokrati, der demokratiet lovprises og
helligholdes, men i realiteten ikke blir levendegjort.
De vestlige oppvakte elitene og deres massemedier hevder at de alene representerer demokratiet.
Og at deres demokrati hele tiden må forsvares.
Stadig flere mennesker opplever ufrihet, statlig forfølgelse og undertrykkelse.
Staten oppfattes ofte som et overmektig redskap for de mektige.
I dag er det ikke lenger snakk om folket, som all makt skulle utgå fra.
Jeg er overbevist om at vi, for å beskrive den nåværende situasjonen, har å gjøre med et flerfoldig
statskupp - et sammenbrudd i maktfordelingen på bred front.
Og at vi står overfor et ondskapsfullt regime, hvis ondskapsfullhet etter min mening
ikke er åpenbar for flertallet av befolkningen.
Og det er derfor jeg siterer fra vår siste publikasjon, Gegendruck:
En ondskapsfull blanding av makthavere holder seg ved makten med rovdyrløgner, massiv korrupsjonssensur,
allestedsnærværende propaganda, permanente lovbrudd, krigsrop og permanente statsangrep mot enhver opposisjon.
Resultatet er at regjeringer, bedriftsøkonomien og anonyme byråkratier i stadig større grad muterer
til kriminelle politiske organisasjoner i nettverk.
Begrepet kriminokrati kunne være en dekkende beskrivelse av postmodernismens monstrøse maktsyndikat.
Og vi må lære oss demokrati i første omgang fordi vi aldri har hatt et.
For meg betyr demokrati i dag i et nøtteskall en reversering av alle eksisterende forhold.
Det betyr å lære alt på nytt, omskolere alt.
Og la meg avslutte min første uttalelse med å si at vi må dokumentere de siste årenes forbrytelser.
For hvis systemet faller, og det håper jeg det gjør, vil vi trenge et dokumentasjonssenter for regimekriminalitet.
Dette er helt avgjørende for at vi skal komme videre inn i et nytt samfunn, for de gamle gangsterne og
kriminelle, de organiserte kriminelle, må stilles til ansvar i en eller annen form i en rettsstat.
I prinsippet er de bestemmelsene vi har i Tyskland eller Østerrike, dvs. vår grunnlov fra 1923, 1928
eller den tyske grunnloven fra 1949, veldig gode.
Så de er gjennomtenkte, og de setter fornuftige regler for et demokrati.
Men som vi har sett de siste, ikke årene, men tiårene, er denne erosjonen, som allerede er nevnt her, ikke nok.
Og det finnes ulike måter dette regelsettet undergraves eller brukes av krefter som vi ikke ser, som vi ikke velger,
som vi ikke kan kontrollere, til å påtvinge oss sin vilje.
Og her ser jeg to svært viktige ting for morgendagens demokrati.
En ting er at politikerne igjen er sanne representanter for folket. Det høres så innlysende ut nå.
Men en politiker i dag representerer alle interesser, både legemiddelindustriens, de hemmelige
tjenestenes og utenlandske hemmelige tjenesters.
Og det må det bli slutt på. Og så snart han er en representant for folket, er han bare ansvarlig overfor folket, suverenen.
Og folket må bli bevisst sin egen makt.
Dette betyr den andre komponenten: Vi trenger borgere igjen som har gjort seg fortjent
til navnet, og ikke bare noen sluttbrukere.
Og disse innbyggerne må også informere seg selv. Og det går utover underholdningsprogrammet i jungelleiren.
Horst Seehofer ville legge til: De som bestemmer, er ikke valgt, og de som er valgt, har ikke noe å
bestemme, sa han den gang forundret til kameraene.
Nobels fredspris gikk til EU, som nå forbereder seg på krig mot Russland, eller til dronemorderen Barack Obama.
Vi lever i en absolutt simulering.
Jeg tror at det er mulig, og det er her jeg stopper med min misjonserklæring, at politikere med ansvar
blir folkets representanter når de belastes med ansvar.
Blant primitive folkeslag i dag er det slik at hvis høvdingen ofrer folket sitt fordi han beordrer dem til å
gjøre noe galt, en falsk krig eller lignende, så blir han halshugget, for eksempel blant indianerne.
Det er et ansvar. Og hvis en politiker gjør noe som er dårlig for samfunnet, må det være et ansvar.
Vi er siviliserte, og vi halshugger ikke noen eller henger noen i kraner. Men han må straffes.
Han må være ansvarlig med sine eiendeler. Det kan ikke være tilfelle.
Domstolenes uavhengighet, fri fra statens interesser. Hva betyr det?
For meg betyr det at rettsvesenet faktisk straffeforfølger og sanksjonerer brudd fra statens side, brudd på
loven, brudd på grunnloven og eventuelt brudd på straffeloven.
Bare da kan vi være sikre på at vi har et uavhengig rettsvesen hvis det virkelig holder et våkent øye med
staten, som kan misbruke sine verv eller kanskje svikte grunnloven og dermed borgernes interesser.
Og det er der den ligger. Og saken din viser det. Mange saker viser det.
Nesten alle av oss er berørt på en eller annen måte.
Fremfor alt viser selvfølgelig Corona i imponerende grad at det er akkurat dette som ikke skjer.
Ja, la oss sende spørsmålet videre til Michael Ballweg.
Ja, jeg ville legge til noe, for det er veldig viktig. Vilkårlighet kan bare finne sted i mørket.
Og jeg tror ikke mange vet hvordan en slik straffesak fungerer.
Straffesaker er altså offentlige, men de blir ikke protokollert, og det blir heller ikke ført referat fra straffesaker.
Så ingenting er dokumentert i hele denne prosedyren. Og det åpner for vilkårlighet.
Så hvis vi virkelig sier at vi har et uavhengig rettsvesen, så må det også kontrolleres.
Og dette kontrolleres best av en bred offentlighet.
Og det er ingenting i veien for å kringkaste en rettssak som min offentlig.
For det første selvfølgelig for å registrere det, slik at man i ettertid kan se i revisjonen hva som faktisk
skjedde. Og for at folk også skal få en kontrollfunksjon.
Vi har aldri hatt et uavhengig rettsvesen i Tyskland.
For eksempel har rettsvesenet alltid vært en hybrid, som vi alle vet.
Statsadvokatembetene er alle avhengige av instrukser, og det er der det første liket ligger i pepperen.
Og det betyr at de ikke kan oppnå et uavhengig rettsvesen gjennom denne konstruksjonen alene.
Uavhengig av det reaksjonære rettsvesenet.
Jeg er et naturtalent på dette, jeg kommer fra en juridisk bakgrunn.
Jeg vet hvordan disse menneskene er, og det eneste fornuftige min far en gang sa, var at det ikke handler om
rettferdighet i retten, man får en dom i retten.
Punktum. Flott setning, ikke sant.
En revolusjon, og særlig en voldelig revolusjon, må helt klart avvises. Livet skal hedres.
USA er ikke noe annet enn en voldelig krigførings- og rustningsstat.
Og Mike Lofgren, som kjenner hele stedet ut og inn, fordi han var medlem av parlamentet i mange, mange år.
Han skrev boken The Deep State. I boken påviste han at et gjennomsnittlig kongressmedlem er
minst 40 til 50 prosent opptatt med å samle inn penger.
Så, og dette gjøres nesten utelukkende av våpenselskapene. Og så kan du tenke på hvorfor USA er en så krigersk stat.
Ikke bare på grunn av deres egen ideologi: "Vi må være først."
Du kan lese om dette i alle utenriks- og sikkerhetspolitiske og etterretningspolitiske dokumenter, der de er tilgjengelige.
Og fra de nasjonale sikkerhetsprogrammene og uttalelsene igjen og igjen, må vi være de første.
Verden må orientere seg mot oss og så videre. Den som er slik, har allerede krig på programmet.
Og det er derfor vi ikke trenger denne typen demokrati, for det er ikke et demokrati. Vi trenger helt nye prosedyrer.
For hvem er det egentlig som skal bestemme, kanskje også lede eller veilede eller styre?
Jeg har ikke noe imot en verdensorden, et råd, et høyråd, hvis det består av de aller beste
menneskene som handler i vår beste interesse.
Hvis de er uklanderlige, hvis de er kloke, hvis de er erfarne, hvis de virkelig har vist gjennom livet at de er
hederlige, kloke, erfarne, menneskelige menn og kvinner.
De beste, de aller beste, som tar de avgjørende beslutningene når det gjelder frihet, fred og tilfredshet, selvfølgelig.
Men disse beste menneskene vil gjøre det samme.
Så jeg vil ta til orde for Rådet, så å si, et verdensråd, hvis, og dette er forutsetningen, hvis de virkelig er de beste.
Og det er den lengste veien dit.
For det vi virkelig trenger å lære oss igjen - og jeg vil komme med et siste poeng - er
respekt, anstendighet, høflighet og folkeskikk.
Denne mangelen på plass, uansett om det er på tyske motorveier eller på andre måter, dette ubeskrivelige,
dette forfallet i oppførsel, som egentlig også er et uttrykk for at vi ikke styres av det beste.
Og hvis de er de beste, så legger jeg meg gjerne i deres hender, for vi har alle nok å gjøre.
Og i våre små kretser, i våre små samfunn, i våre små og minste enheter, familie, yrke,
lokalsamfunn, by, land, nasjon, har vi nok å gjøre uansett.
Hvordan kan en stat og et samfunn skape virkelig ansvarlige borgere?
La oss begynne med herr Schöning på utsiden.
Ja, for det første, som en legediagnose, har vi ikke noe demokrati i det hele tatt, vi har et
oligarki. Spesielt i Forbundsrepublikken Tyskland.
Hvis du ser på hvem som grunnla det i utgangspunktet - en Adenauer-familie, McCloy. Hvordan kan vi gjøre det bedre?
Vi kan gjøre det bedre ved å kombinere valg og lotteriprosedyrer. Ved også å si hva som er.
Og jeg er alltid veldig takknemlig overfor Ulrich Mies for at han sa det klart og tydelig
og sa at vi er en organisert forbryter her.
Og Beate Bahner, for eksempel, som også tar dette til domstolene og forsøker å etablere en rettsstat. Det har vi ikke.
Men med en balanse mellom valg og loddtrekning, et lotterisystem, er jeg sikker på at vi kan forbedre det og gjøre det praktisk.
Og vi bør arbeide for dette.
Hvis vi da også tar tak i problemet med disse falske fiat-pengene rentepenger, så blir det mye, mye mer merverdi igjen.
Og da ville folk - dette er selvfølgelig en visjon - få utrolig mye mer tid til å
engasjere seg i det som er sant, godt og vakkert.
Og det er det vi jobber mot, for da vil vi ha ansvarlige borgere, da vil vi være som i antikkens Athen, der
virkelig ansvarlige mennesker kan ta ansvar ved loddtrekning.
Og jeg tror vi kan gå i den retningen, og det er en fantastisk utvikling på gang, vi må bare fortsette med det.
Tysklands statsgjeld er nå på mer enn 2,5 billioner euro.
Høye energipriser truer konkurranseevnen til europeiske selskaper og industriproduksjon.
Den planlagte digitale euroen truer borgernes økonomiske frihet.
Hvordan kan morgendagens monetære og økonomiske system se ut, slik at mennesker forblir frie og uavhengige?
Jeg snakker om dette i dag med følgende gjester.
Hvordan bør morgendagens monetære og økonomiske system se ut? Tiden er i ferd med å renne ut.
Så morgendagens monetære og økonomiske system bør først og fremst ha mindre statlig
styring og hvile på noen få, svært enkle pilarer.
Nemlig at mennesker er frie og kan handle fritt.
Dette innebærer blant annet en slank stat som ikke utgjør mer enn 10 prosent av bruttonasjonalproduktet.
En slank lovgivning, der vi kan fjerne 99 prosent av dagens lover.
Et pengesystem der staten ikke lenger kan instrumentalisere penger for å ekspropriere
oss på ulike måter, særlig gjennom inflasjon.
Det finnes faktisk bare ett gullstøttet system, jeg ser ikke noe annet, til tross for Bitcoin.
Og i bunn og grunn å la folk gjøre det de mener er riktig for dem.
Slutt på ideen om at politikerne vet bedre enn oss hva som er bra for oss. Nå er det nok.
Jeg kan legge til at jeg mener at økonomisk selvbestemmelse må være det viktigste elementet i det nye pengesystemet.
Vi må ikke overlate vår økonomiske selvbestemmelse til noen andre.
Og det er nettopp det som truer oss for øyeblikket.
Vi trues altså med innføring av digitale sentralbankpenger.
Og det betyr at noen andre bestemmer hva vi har lov til å gjøre og hva vi kan gjøre.
Dette betyr at vår selvbestemmelse går tapt. For meg er dette det sentrale poenget som er viktig i den neste fasen.
- Og det neste pengesystemet eller de forskjellige systemene bør ikke kunne utvikle en dominerende valuta,
slik at sanksjonismen endelig stopper - slik at alle kan produsere og hacke i fred og ro.
Det er det viktigste for meg nå, sett fra et globalt perspektiv.
Etter mitt syn er det ikke hensiktsmessig å la alt være som det er - mindre stat og lignende - men vi fortsetter alle i
et albuekonkurransesamfunn med rett og slett frie markeder.
Men jeg snakker mer om en slags kooperativ kapitalisme, der denne kooperative komponenten rett og slett bør bli mye mer uttalt.
Mange forskere har tross alt allerede forsket på dette og klart påvist at vi kan generere klart mer inntekter totalt sett - dvs.
mer velstand for alle - med samme innsats gjennom samarbeid.
Eller samme resultat som i dag med betydelig mindre innsats.
Og så må man rett og slett vurdere: Trenger vi statlige penger? Må de være garantert? I hvilken form?
Er det i det hele tatt sant om pengemengden?
Hvor kommer egentlig pengene til rentene fra?
Så i bunn og grunn er det snakk om et paradigmeskifte på mange, mange nivåer.
Og økonomi og finans er bare en liten del av det hele, selv om det er en svært viktig del.
Hvis jeg var økonomi- eller finansminister, ville jeg ikke komme med et eget tiltak, men med en stor folkeopplysningskampanje.
Jeg vil følge opp Henry Ford, som en gang sa: "Hvis folk forsto pengesystemet, ville
vi ha en revolusjon før i morgen tidlig."</i
Jeg tror ikke folk flest har den fjerneste anelse om hvordan et slikt pengesystem fungerer, og jeg ville
startet en stor opplysningskampanje med to fokuspunkter.
Jeg ville forklart folk at det monetære systemet vi har hatt siden andre verdenskrig, er dominert av én valuta, den
amerikanske dollaren, som folk flest ikke engang er klar over.
Og for det andre at sentralbankene som opprettholder dette pengesystemet for øyeblikket, er kontrollert av en privat
organisasjon i bakgrunnen, nemlig BlackRock, som for øyeblikket fungerer som hovedrådgiver for både Federal Reserve og ECB.
Jeg tror at jeg på denne måten først vil gjøre det mulig for folk å forstå det hele og faktisk ha noe å si og mene selv.
Jeg synes det er ganske bra hvis pengene er knyttet til en fysisk verdi.
Vi lever i en tid med digitalisering og en tid der alle disse kryptovalutaene kommer stadig nærmere oss.
Jeg anser dette som en stor fare fordi kryptovalutaer til syvende og sist ikke er noe annet
enn et datasett, dvs. ikke en fysisk eiendel.
Og et datasett har bare verdi så lenge det anerkjennes av mennesker som penger.
Jeg er skeptisk når det gjelder Bitcoin - også kjent som Bitcoin - rett og slett fordi jeg alltid tenker at Bitcoin er
som et hvelv, og at noen sitter foran det og prøver å åpne det.
Og etter mye strev lykkes han. Han åpner døren, og hva finner han der inne? Ingenting. Ingenting i det hele tatt.
Og jeg tror heller ikke Dirk Müller tok helt feil da han for noen år siden sa at Bitcoin ikke er noe annet enn en trojansk hest.
Jeg tror at hvis du ser på når Bitcoin kom til verden, må du ha noen tvil.
Bitcoin ble lansert i 2009, kort tid etter den globale finanskrisen i 2007/2008.
Den store interessen på den tiden var å innføre et nytt pengesystem, digitale
sentralbankpenger, på et eller annet tidspunkt.
Det ble langsomt tydelig på den tiden.
Og for å oppnå dette måtte særlig unge mennesker være forberedt på å omfavne digitale penger der det var mulig.
Og det var nettopp denne rollen Bitcoin fylte på den tiden. Mange mennesker, spesielt unge mennesker, hoppet på Bitcoin.
Og vi har nylig sett at det lekes utrolig mye med Bitcoin.
Det mange ikke er klar over, er at Bitcoin er alt annet enn en demokratisk valuta.
Fordi 91 prosent av Bitcoin er i hendene på store investorer. Bare 9 prosent er i hendene på vanlige lønnsmottakere.
Bare dette viser at denne valutaen selvsagt kan flyttes i den ene eller andre retningen av store investorer.
Og jeg er enig med Ernst Wolff i at hvis 91 % av disse bitcoinsene er i hendene på noen få personer eller store
investorer, så er det veldig, veldig vanskelig å etablere tillit.
Det andre er imidlertid at Bitcoin egentlig bare er ubestridt eller unik så lenge koden ikke kan knekkes.
Men det er bare et spørsmål om tid før datakraften er tilstrekkelig til å knekke koden.
Og hvis det er sant at det allerede er søkt om patent på hvordan man dekrypterer Bitcoin-koden, er det
bare et spørsmål om tid før den også kan dekrypteres.
Og da er det faktisk overflødig å tenke på om Bitcoin er en virkelig ting. For da kan jeg også multiplisere det.
Så denne begrensningen som jeg har lovet alle, er bare et tomt løfte. Så det må holdes først.
I dag er dette en vanlig forretningsmodell. Folk setter seg i gjeld i fiat-penger, i visshet om monetær forverring.
Pengeforringelse er den viktigste tilbakebetalingskomponenten og kjøper dermed eiendeler og akkumulerer formue.
Og på denne måten har folk blitt tatt for en tur, fordi det er mulig å tjene penger med et museklikk, med en bestillingspost.
Og dette har vært tilfelle siden 1970. Formell gullstøtte har vært forlatt siden 1971, og siden da har penger
blitt produsert uten ytelse og uten forutgående sparing.
Det betyr at den produseres, og så må den utvikles senere.
I 1970 hadde en gjennomsnittlig arbeidstaker i Tyskland ca. 5 000 euro omregnet.
Nå er vi på rundt 30 000, noe som tilsvarer omtrent 475 prosent. Men du kan bare få en tiendedel så mye gull i dag.
Pengetrykkingen har med andre ord redusert verdien av arbeidskraften med 90 prosent hvis man regner om til gull.
De to viktigste maktinstrumentene i verden er på den ene siden penger, det vil si at vi kommer fra et samfunn
gjennom flere hundre eller flere tusen år der følgende setning gjaldt: Penger styrer verden.
Vi må ikke gå rundt grøten. Penger har styrt verden.
I vår tid finnes det også et annet maktmiddel, og det er data.
Så den som har uendelig mye penger og uendelig mye data i vår tid, for eksempel en mann som Elon Musk, har utrolig
mye makt og kan bestemme mye og kan heve seg over andre mennesker og være med på å avgjøre deres skjebne.
Og det er derfor jeg er for å gå inn i grunnloven og inkludere en begrensning av makt
når det gjelder penger og data i grunnloven.
Så jeg er veldig, veldig skeptisk til enhver tilnærming som tillater en stat - selv et flertall i en stat - å utøve tyranni.
Og å ta fra folk opptjente penger er alltid tyranni.
Jeg tar noe fra noen, og hva gjør jeg så med det?
Så gir jeg det til politikerne. Eller får politikerne det så de kan føre krig med det?
Et enda verre sosialistisk konsept.
Så jeg tror vi bør komme bort fra tanken om at det skal være en sentralisert makt her som
begrenser individets kreativitet og hva det kan oppnå.
Og jeg tror patenter og lisenser er noe som er veldig skadelig i vår tid uansett, spesielt i IT-sektoren, fordi mange unge
mennesker som grunnlegger nystartede bedrifter i dag, raskt møter veggen fordi de bryter disse patentene og lisensene.
Hvis de har gode ideer, blir de raskt overtatt av store selskaper.
Så mitt forslag - for å kaste noe konkret inn i runden her - ville være å gi opp patenter
og lisenser i IT-sektoren over hele verden.
Jeg vil ikke ha en stat som gir seg selv makt og befaler over seg selv, det kan man gjøre, det kan man gjøre.
Jeg er med andre ord helt enig med Markus Krall og sier at staten må utvise full tilbakeholdenhet.
Markedet må selv bestemme hvilken type som er ideell for dette.
Hvis ting er ønsket av flertallet eller av en viss kritisk masse av mennesker, kan det etableres veldedige organisasjoner der.
- Det vil skje automatisk, hvis det er slik det skal være. Men staten må utvise maksimal tilbakeholdenhet der.
Og så kommer det ikke til disse store utskeielsene.
Vi bør rett og slett avskaffe gjeld. Den må forbys.
Men hvis vi ser på situasjonen i dag, har vi ifølge Institute of International Finance en global gjeld på
rundt 400 prosent av verdens bruttonasjonalprodukt.
Altså rundt 400 prosent, avhengig av hvilket år vi ser på nå. Dette kan aldri betales tilbake, selv med lave renter.
I så måte er ikke gjeld en god idé. Vi bør virkelig si farvel til den.
FED er en privat bank eid av private banker, som staten har gitt et lovlig monopol til å trykke penger - uten vederlag
- og har også gitt dem tilsynet med bankene som et monopol.
Dette er ikke noe annet enn et oligarkisk nettverk som har klart å undergrave markedsøkonomien i form av et statsmonopol.
Slikt bør røykes ut, mener jeg, ut fra et markedsøkonomisk perspektiv.
I USA var det beste eksempelet Silicon Valley Bank, som fikk lov til å gå konkurs slik at en medlemsbank, dvs. en
bank eid av Federal Reserve, JP Morgan, kunne overta banken.
Så sa de at du ikke trenger å bekymre deg for de dårlige lånene som er der inne - alle statsobligasjonene som er
devaluert fordi du har uendelig støtte fra Federal Reserve.
For meg er det statlig korrupsjon eller korrupsjon i dette systemet.
Og dette muliggjorde bare den nødvendige korreksjonen - og det er i bunn og grunn det Schumpeter mente med å si at vi må tillate
konkurser fra tid til annen for å få et rensende tordenvær.
Dette var ikke tillatt i finansbransjen, fordi det alltid ble stemplet som systemrelevant eller noe annet, mens det i
realøkonomien - særlig i SMB-sektoren - alltid er tillatt.
Og det er ikke riktig. Jeg tror denne urettferdigheten er et av de viktigste punktene som må rettes opp.
Og så vil jeg gjerne påpeke at vi ikke bør glorifisere markedsøkonomien for mye.
Hvis jeg ser for meg helsevesenet og tilnærmer meg det som en markedsøkonom, så går jeg inn og sier at jeg må
drive en gruppe. Jeg må generere mye penger med gruppen.
Jeg må tilby aksjonærene mine et godt utbytte. Og hvordan oppnår jeg dette i helsevesenet?
Den beste måten er å holde folk syke så lenge som mulig, la dem bli friske en kort stund når de er syke, men generelt
holde på dem som kunder ved å holde dem syke så lenge som mulig.
Derfor mener jeg at for eksempel helsevesenet er et område der markedsøkonomien overhodet ikke hører hjemme.
Og så, og dette er det andre punktet, trenger vi også en ekte rettsstat, som jeg vil
stille spørsmålstegn ved, i hvert fall delvis.
Fordi vi ikke har et helt uavhengig rettsvesen.
Hvis rettsvesenet er bundet av instrukser eller kan påvirkes av visse statlige påvirkninger, noe vi nå dessverre har flere
eksempler på, ikke bare med Ballweg eller andre, men også i større skandaler, da har vi en situasjon her som rett og slett
ikke er mulig, noe vi ellers ble lovet i henhold til grunnloven.
Og det må vi rett og slett gå tilbake til.
Dette er justeringer som vi enkelt kan gjøre, og som jeg er ganske sikker på vil bli gjennomført i løpet av de neste årene,
for slik det er nå, aksepterer folk det i mindre og mindre grad.
Så vi har å gjøre med de Magnificent Seven i Silicon Valley.
Det er Alphabet, Amazon, Apple, Meta, Nvidia, Tesla og ett annet selskap, så det er syv totalt, og de
har nesten alle patenter og lisenser på dette området.
De gjør det som gagner dem selv, og ikke det som gagner resten av menneskeheten.
Og det har nådd en veldig farlig terskel for øyeblikket, fordi de har kunnskapen innen kunstig intelligens, og når
det gjelder kunstig intelligens spesielt, må det sies at det er noen virkelig alarmerende tegn.
Vel, jeg vil bare minne om at Jeffrey Hinton, sjefutvikleren i Google, sa opp i fjor med den
begrunnelsen at det hele var blitt altfor farlig.
Det samme gjelder Mo Goddard, som var markedssjef i Google X. I dag reiser han rundt i England og fyller hele saler
med historier om hvordan menneskeheten har nådd sitt Frankenstein-øyeblikk innen kunstig intelligens.
Dr. Frankenstein er altså en fiktiv lege som syr sammen et menneske av deler av et lik og blåser liv i det, bare
for å oppdage at dette mennesket plutselig er sterkere, mer intelligent og også mer ondskapsfullt enn ham selv.
Så vi befinner oss på en veldig farlig terskel.
Og det store problemet jeg ser, er at utviklingen av denne teknologien er i hendene på svært få mennesker som bare
er interessert i sine egne interesser, i sin egen fordel.
Hva kan gründere konkret gjøre for å få pengene og økonomien på rett kjøl igjen?
Entreprenørene må nå anerkjenne verdien av pedagogisk arbeid som AUF1 og støtte det slik at det kan fortsette og utvides.
Så i så måte må det bli slutt på denne tilbakeholdenheten om at de allerede gjør det, og at vi gjør vår greie.
Vi er i samme båt her, og vi er for få til at vi har råd til å bare la andre gjøre det.
Jeg mener at små og mellomstore bedrifter bør vise at de virkelig er grunnlaget for samfunnet og sørge for at folk faktisk kjøper
fra små og mellomstore bedrifter og betjener små og mellomstore bedrifter, og ikke dagens
plattformøkonomi, som gjør akkurat det motsatte.
Den skaper stadig færre arbeidsplasser, og utdanner knapt nok flere unge mennesker.
Bilder av morgendagens frie verden, under dette fantastiske mottoet fortsetter vi vår
dekning av det alternative WEF fra Praha.
Venstre mot høyre, topp mot bunn, migranter mot statsborgere.
Majoriteten av befolkningen har ukritisk tolerert de totalitære tvangstiltakene mot koronaviruset.
Tilpasning var viktigere enn selvstendig tenkning.
Generelt er det et utrolig konformitetspress, spesielt i Tyskland.
Demoniseringen av begrepet lateral tenker er symbolsk for hvordan frie ånder skal bekjempes med hardhet og stil.
Antallet akademikere øker, men antallet selvstendige tenkere synker.
Voksenopplæring utenfor normene er helt ukjent for massene.
Det er et pedagogisk problem som starter på skolen og slutter med vårt hektiske samfunn.
Individuell overbelastning, stress, risiko for utbrenthet og knapt noen har tid eller fritid til videreutdanning,
selvstendig tenkning eller til og med personlig ansvar.
Kritikerne hevder at alt dette er bevisst for å kunne styre den føyelige flokken uten problemer.
Arbeide, forbruke, betale skatt og ikke gjøre opprør. Men er det det vi ønsker?
Og hvordan bør eller kan morgendagens verdier og samfunn se ut?
Personlig ansvar er et stort ord som trengs i et fritt samfunn, men som læres og praktiseres i alt for liten grad.
At du rett og slett har en følelse av at du er ansvarlig for andre, at du er ansvarlig for din egen lykke
og din egen helse, og at vi alle er ett, og at hvis vi skader andre, skader vi også oss selv.
I løpet av de siste fire årene har jeg brukt mange, mange år på å kritisere denne materialistiske medisinen, skolemedisinen, som
behandler mennesker som en maskin, som skiller kropp, sjel og ånd, som søker og finner årsaken til helse og sykdom i de
minste byggesteinene i vår tilværelse i den materielle verden.
Og jeg spør meg hele tiden hvordan det i det hele tatt er mulig, at medisinen ikke forandrer seg, når vi til syvende og sist lenge
har visst, for eksempel fra psykonormologien og også fra psykosomatisk forskning, at helse og sykdom ikke lenger kan
tenkes på noen annen måte enn ved å legge til immaterielle faktorer, som om mulig er enda mer kraftfulle når det gjelder
spørsmålet om hva som holder oss friske og hva som gjør oss syke.
Jeg har stolt på journalistikken i en naiv form, jeg har alltid konsumert hele systemmedia, og jeg måtte innse
at jeg har latt meg forføre av det hele i 50 år og blitt forført inn i en falsk måte å tenke på.
Og spørsmålet om hvorfor noe ikke forandrer seg, kan ikke løses med tankene.
Og det er viktig for meg å bringe dette aspektet inn i denne paneldiskusjonen. Dette handler ikke om forståelse.
Det handler ikke om å bruke ren fornuft for å forstå hva som skjedde.
Den første opplysningstiden for over 300 år siden, på 1700-tallet, ga oss muligheten til å distansere oss fra
adelen og presteskapet og oppfatte oss selv som borgere.
Vi fikk fornuftens makt, og vi kan ha gjort mye ugagn med den.
For det som skjedde etter den rene bruken av sinnet, med tapet av det rasjonelle, det emosjonelle, det åndelige, vi
gikk mot industrialisering, mot teknologisering, kapitalisme, nyliberalisme, og nå er vi ved transhumanismen.
Dette betyr at mennesker i stadig større grad blir maskiner.
Og jeg er veldig for en nytenkning, særlig med tanke på de siste årene, og for å sette det
irrasjonelle i sentrum i stedet for det rasjonelle.
Hvis du spør meg hva slags image jeg har, så må jeg fortelle deg at jeg tror at det ikke finnes et
eneste menneske i verden som ikke har en spesiell evne.
Og hvis jeg mener det, er det faktisk vårt samfunnsansvar å hjelpe, oppmuntre, støtte og coache dem til å
utvikle dette talentet og bidra med det til samfunnet.
Hvis vi lykkes med dette, vil det oppstå en synergi mellom disse personene, som har utrolige evner.
Hvis vi lykkes med dette, vil vi ha hevet samfunnet, samfunnets verdier, til en slik grad at vi ikke vil ha noe som helst problem
med å tilfredsstille grunnleggende materielle behov og individuelle luksusbehov takket være den
teknologien vi har utviklet de siste årene. Men det vil da være en synergi og faktisk paradisiske tilstander.
Og det er dette bildet som driver meg, og det er det som gir meg styrke til å komme meg gjennom alt, selv om
jeg er litt fiendtlig innstilt, hvis jeg har andre tanker eller krever en viss åpenhet.
Vel, jeg må snakke for medisin, min spesialitet er medisin.
Jeg vil gjerne revolusjonere denne sjelløse medisinen.
Det kan man ikke reformere, man må virkelig forbedre det nedenfra og opp.
Jeg pleide å stå i givakt når jeg hørte WHO.
Jeg trodde de hadde visdommen, og det tok lang tid før jeg innså at dette var det aller siste vi trengte.
Jeg har en vits som vi pleide å fortelle hverandre da jeg var student: Gi en fysikkstudent en samling med
fysikkformler og be ham eller henne lære dem utenat.
Så spør han: "Hvorfor? Hvis jeg trenger det, vet jeg hvor det er.
Gi en medisinstudent telefonkatalogen til hjembyen hans og be ham lære den utenat. Han spør: "Til når?
Under pandemien sa de vær så snill å vaksinere, de spurte ikke hvorfor, men hvor ofte. så veldig
tilpasset, veldig rett frem og stilte aldri spørsmål ved noe.
Og jeg skiller veldig skarpt mellom leger og leger.
Leger finnes det nok av. Universitetssykehusene vrimler av leger.
De leser alle studier og holder seg oppdatert på den aktuelle feilsituasjonen.
Hvis du har vært i bransjen så lenge som jeg har, vet du at det finnes paradigmeskifter som man er overbevist om.
Og på et eller annet tidspunkt kommer noen og sier at det ikke er sant.
Hvis du har opplevd dette noen ganger, vet du at ikke alt er hugget i stein.
Vi vet alle at et menneske er et individ - oversatt betyr det en udelelig dualitet.
Og jeg vil utvide det, jeg vil si at mennesket sier Indivitrium - udelelig treenighet mellom kropp, sinn og sjel.
Og det kan ofte være psykiske problemer som manifesterer seg fysisk.
Hvis de behandler kroppen, er de på helt feil byggeplass.
Legen må se mennesket som en helhet, ikke som summen av organene, men som summen av kropp, sinn og sjel.
Jeg tror at den trøstesløse tilstanden i tysk utdanning er helt tilsiktet.
Det går inflasjon i tildelingen av pseudoakademiske titler for kjønnsmainstreaming av noe slag. Du
kan sette hvilket begrep du vil på slutten av det.
Jeg tror vi mangler mot til å innrømme det.
Og jeg ser dette som den siste delen av en dekadanse, en forsømmelse av velstanden som vi har i samfunnet vårt, som fører
til en panikk av å ville bevare den lille luksusen som fortsatt er der, denne falske tryggheten, å
underkaste seg alt det som blir holdt opp som et spøkelse.
Nei, men et selvansvar der vi sier at vi nekter å adlyde en ordre fra Nancy Faeser, et direktiv
fra Karl Lauterbach, når det gjelder vaksinasjon.
Vi nekter å ta på oss masken.
Nei, vi må lære oss å si som voksne at nei, det gjør jeg ikke, og jeg tar konsekvensene av det.
Etter min mening er det også den mest fredelige måten å gjøre det på.
Fordi det er en passiv måte å si til noen at jeg avviser noe, jeg avviser dette innlegget, og jeg hever ikke
knyttneven eller noe annet for å få deg ut av embetet nå.
I flere tiår har politikere og opinionsdannere utelukkende fokusert på å ødelegge alt, på å avgrense alt, på
å frigjøre alt fra alle kollektiver og alle bindinger.
Ingen står lenger til ansvar for noen. Det finnes ikke lenger noen faste, stabile grunnpilarer, ikke engang vårt kjønn.
Så ingenting er fast lenger, du kan ikke holde fast på noe. Du kan være hva som helst eller ingenting.
Mange føler seg som ingenting og leter da etter erstatningsidentiteter i forbrukersamfunnet, i
merkevarer, klesmerker. "Jeg er Apple-bruker" eller i sosiale medier, hvor man så kan finne erstatningsgrupper.
Alt dette er erstatninger, men de er ikke ekte. De er falske identiteter.
Og slike mennesker er også veldig lette å påvirke. De lar seg lett påvirke av propaganda og manipulasjon.
De mangler rett og slett røtter. De mangler stabilitet, et fundament av verdier, tradisjoner og stabile samfunn.
Middelklassen finansierer rundt 80 % av inntektene.
Denne middelklassen er så truet, noe jeg ikke tror noen i gruppen er klar over.
Vi har en situasjon der vi har hatt for stor suksess i Europa, noe som har ført til at
konkurrentene våre over hele verden nå har oss på radaren.
Enten vi kaller amerikanerne voksne eller kanskje ungdommer og vi fortsatt er i barnehagen, så kan det
også være tilfelle. Vi kan diskutere hvor vi står.
Situasjonen er slik at Europa har oppnådd uavhengighet gjennom finansiell suksess, gjennom økonomisk suksess.
Det har vært frihetsbevegelser, det vil si muligheter som ikke faller i smak hos alle.
Og situasjonen vi har i Sentral-Europa er at av 3500 skjulte mestere befinner halvparten seg i tysktalende land.
Så Hidden Champion, en av de beste i sin sektor, kan du ikke komme forbi. Han ligger foran når det
gjelder teknologi, foran når det gjelder salg - skjult mester.
Det er klart at våre globale konkurrenter ikke liker det, for de andre er 8 milliarder, og det er kanskje 120 millioner.
Det er litt av en mismatch gjennom ytelse. Hvordan får jeg tak i denne konkurrenten?
Jeg kan generere inflasjon, som naturligvis er 0,1 / 0,2 pluss minus, men ikke 10 eller 20 eller 30.
Så jeg må trykke ganske mye penger i Nasjonalbanken, jeg må gi dem ut ganske billig.
Da kan jeg være 100 prosent sikker på at jeg kan konkurrere, for lønningene går opp, materialene går
opp, og jeg kan ikke lenger konkurrere på verdensbasis.
Vi er verdensmestere i eksport til den tyskspråklige verden.
Men det er ikke nok, jeg må også ødelegge basen. Basen er energi.
Da sprenger jeg Nord Stream raskt. For å kompensere for denne energiproduksjonen må jeg installere
120 kjernekraftverk for å gjenkjenne forbindelsen.
Jeg stenger kjernekraftverkene på et blunk, jeg går over til alternativ energi, mørketid eller hva du vil kalle det.
Og hvis det fortsatt ikke er nok, så innfører jeg en meningsløs CO2-avgift.
Og hvis det fortsatt ikke er nok, så ødelegger jeg moralen.
Men med disse fem tiltakene kan jeg tvinge den sterkeste økonomien i kne.
Og noen vil se på hva som kommer i 2025.
Den internasjonale konkurranseevnen har blitt fullstendig ødelagt i løpet av de siste tre årene.
Jeg har kunder som har planlagt å investere i Europa helt til siste øyeblikk, men som i
siste øyeblikk sier: "Stopp, vi skal til Dubai."
Hvordan er det mulig for et land å fortsette å velge sine egne mordere med åpne øyne?
Hvordan er det mulig å ha et folk som gjentatte ganger stemmer på de personene de bekrefter som kansler, som
grønn økonomiminister, som helseminister, uten umiddelbart å arrestere dem på gaten, uten selvhat?
Du må hate deg selv hvis du jobber for din egen avskaffelse og deretter applauderer den, for så å gå på TV og
hevde at endelig, vi har nettopp uttalt dette igjen på De Grønnes konferanse: Tyskland må tjene verden.
Nei, for Guds skyld, det gjorde jeg ikke.
Det må holde kjeft og oppføre seg som et godt land blant naboer.
Men den trenger ikke å tjene noen eller betale noen gjeld. Det samme gjelder for andre.
Selvhat er nøkkelen, og svaret på det, akkurat det du sa, er bare å lære å elske seg selv, jeg er alltid litt skeptisk til det, det
høres så narsissistisk ut, å like seg selv, selvsympati, gi slipp på den sykelige tvilen på seg selv,
det er den store utfordringen, det er jeg helt enig i.
Kanskje også angripe skyldkulten. Så vi unngår å si det hele tiden, men det handler rett og slett om
landet og skyldfølelsen og skammen over å være tysk.
Var jeg for indirekte?
Ja, du var for indirekte til egentlig å ta opp det faktum at du må skamme deg eller
høyreekstremisme når du sier at jeg er stolt av å være tysk.
Jeg er stolt av det tyske heltemotet, den kreative ånden.
Jøss, varsellampene for høyreekstremisme blinker i hodene våre eller på vår kulturarv, på våre forfedre.
Så det er der selvkjærligheten eller selvhatet begynner, at jeg hele tiden fornekter og skammer meg.
Så det er så viktig at vi tar tak i dette, men hvis vi fortsetter å gå tilbake til den tiden og fortsetter å korsfeste oss
selv og be om unnskyldning for det, kommer vi ikke ut av det.
Vi må lære av barn. Og vi må også lære av de eldre, som på dødsleiet sier til seg selv: "Det jeg
faktisk ikke klarte å gjøre, var å ha et forhold.
Jeg har klart alt annet.
Jeg kjøpte Ferrariene mine, og jeg vet ikke hvilke suksesser jeg har feiret.
Men det jeg virkelig lider av, og det jeg ville gjort igjen, er et sunt forhold.
Og jeg tror at hvis du bruker det på samfunnet nå, denne rollemodellfunksjonen, så tror jeg
det er en veldig, veldig, veldig viktig ting.
Det har ikke engang skjedd ennå, ikke som trener, men hver enkelt person for seg selv, hva de kan bidra med til et
bedre samfunn, for å gjøre seg selv til den beste utgaven av seg selv og deretter være en rollemodell.
Hvis du ser på gjennomsnittlige skoler, spesielt i Berlin, jeg kommer fra Berlin, det er virkelig det aller verste, det
dypeste hullet i Tyskland, en avantgardestat i enhver henseende.
For ingen i Tyskland trenger å le, for dere er alle på vei til delstaten Berlin i dette landet.
Og hvis du ser på en skole i Berlin, vil du se at hullene, takene har hull, at det er så mange barn i klassen at selv den mest
dedikerte læreren som står foran, ikke har mulighet til på en eller annen måte å få tak i dem, så forstår ikke
klassene engang det nasjonale språket som læreren snakker, og foreldrene skyver barna dit i den tro at de vil ordne opp.
Nei, det er akkurat det vi ønsker. Vi tiltrekker oss folk til skolene som ønsker å bli embetsmenn.
Folk går dit, nesten sømløst, etter at de selv er ferdige med skolen, går på disse skolene
og er glade for endelig å ha blitt embetsmenn.
Det er utrolig.
Så skolesystemet er den korte, raske oppsummeringen av hele vårt statlige system.
Og hvis vi ikke begynner å rive disse skolene og bygge opp skolesystemet på nytt,
trenger vi ikke engang å prøve å gjøre resten.
Så det som driver meg, det høres kanskje hardt ut, men det er døden.
Er døden, hvis jeg bare tenker på den, hva ønsker jeg å kunne si til meg selv på
dødsleiet, eller hva vil jeg ikke måtte angre på?
Og det er noe jeg sier til meg selv ganske ofte.
Jeg vil bare være den beste versjonen av meg selv hver dag, for jeg vil aldri klandre meg selv for at
jeg ikke lever dette livet fullt ut og ikke gir alt.
Det er ingen grunn til ikke å gi alt hver dag.
Mange spør meg hvordan du klarer å gjøre alt dette.
Men det er egentlig bare denne viljen til å nyte livet fullt ut som jeg er så takknemlig for - det er det andre tipset:
takknemlighet - jeg er så utrolig takknemlig for dette livet.
Og det gir meg så mye styrke, bare det å være så liten på den ene siden, og takknemligheten over at
jeg rett og slett får så mye energi til å skape mye.
Jeg kan gi det videre.
En ting har dere sikkert lagt merke til, kjære seere, det er meningsløst å vente på Frelseren, for Frelseren er her allerede.
Det er du selv som er redningsmannen.
Temaet er morgendagens globale konfliktløsning, og vi tar selvfølgelig for oss de globale utfordringene.
En av hovedårsakene til de store flyktningstrømmene er utvilsomt kriger, og det spiller ingen rolle om det
dreier seg om økonomiske kriger eller militære konflikter.
Det er tydelig at det er selskaper og lobbyer som tjener på denne utviklingen, og denne
kjedereaksjonen av konflikter må brytes for enhver pris.
Så det ser ut som om ting blir verre og verre.
Nå er vi virkelig her på Grand Hotels stup.
Faktum er at vi nå kan bli direkte involvert i en svært varm krig.
Sivile strukturer blir pulverisert overalt. Det fører selvsagt til en enorm flyktningbølge over hele verden.
Og regjeringene i de rike landene er på ingen måte klare eller villige til å reagere på en passende måte.
Snarere er hele fluktenden som finnes der, kommersialisert.
I Tyskland finnes det for eksempel et selskap som heter Serco.
Det er et britisk konglomerat som selger eller markedsfører 30 % av sine våpen, og som driver over 120 asylmottak i Tyskland.
Det er en svært lønnsom virksomhet og sørger også for at aldershjemmene er stengt i
bakgrunnen, spesielt under koronapandemien.
Dette er en veldig dårlig ting. Aldershjem ble bevisst drevet til konkurs på grunn av koronaviruset.
Og vi kan bare se at så lenge all denne uhemmede profitteringen på folks elendighet ikke blir bremset.
Det som faktisk må skje, er med andre ord en temming av finansspekulasjonen.
Det som driver verden ut i elendighet, er for eksempel dollarens dominans.
Det som driver mange land ut i elendighet. Det er sanksjonene.
Det er spekulasjon på finansmarkedene med hele staters og økonomiers undergang som resultat.
Det er det de satser på, og det er derfor de bruker pressen de har kjøpt til å knuse denne staten.
Og hvem har egentlig ansvaret?
Her i Tyskland er det strateger fra investeringsbankene som i bunn og grunn bare gir politikerne signalene.
Politikk er bare PR og et spørsmål om hvordan man selger inn bestemte strategier.
Vi ser også at de sosiale spenningene eksploderer i alle disse landene.
Og jeg kan bare appellere til deg om å beholde roen og virkelig tenke over et konsept.
Så folkene på bunnen må nå utvikle seg til tenketanker, tenketanker nedenfra og opp.
Dette gir oss selvfølgelig et nytt migrasjonsvåpen. Fordi migrasjon er et våpen.
Den brukes også bevisst for å destabilisere andre staters verden, i dette tilfellet Tyskland eller Østerrike.
Vi opplever i dag en situasjon som ligner den vi hadde før første verdenskrig, der lokale konflikter som
tilsynelatende var uavhengige av hverandre, bryter ut igjen og igjen, men som likevel henger sammen.
Så på den tiden var det krigene på Balkan.
I dag er det krigene i Ukraina og Midtøsten som til slutt vil forene seg til et stort slag som ingen ønsker.
Jeg tror at fordi den delvis springer ut av motsetninger, av interesser og også av den menneskelige natur når den er som
verst, vil det ikke være mulig å forhindre dette i den forstand at det vil bryte ut en total tid med vennlighet
og fred, men ved å sette en stopper for krigshisserne.
Med andre ord ved å skape politiske forhold som gjør at disse menneskene som går til krig fordi det gagner
dem, fordi det tjener deres interesser og fordi de tjener penger på det, ikke kan gjøre det.
Det er politikkens oppgave. Det er også medienes, journalistenes, oppgave å skape en slik situasjon.
Og for å få folk til å innse at ingenting skjer tilfeldig - ingenting er mer grundig
forberedt enn en krig som plutselig bryter ut.
Men i en situasjon der det bryter ut krig, er det noe som faller bort, nemlig loven.
Vi har nettopp sett dette i Syria. Ikke før har Syria plutselig falt, så blir Syria angrepet
av israelske jetfly og 250 angrep blir fløyet.
Det er det avgjørende poenget.
Vi lever i et samfunn der hunden spiser hunden. Vi lever i et konkurransesamfunn.
Og til syvende og sist er krig bare det vi gjør på jobben.
Du må også ta en titt på bunnen.
Hvordan sosialiseres, utdannes og drilles folk til å akseptere dette som noe normalt?
Noen vil bare falle utenfor. Det er jeg ikke enig i.
Jeg tror rett og slett at det som gjør et menneske til et menneske, er at det er et sosialt vesen.
Men vi er drillet og trent til å konkurrere i den lille enheten. Så gjør man karriere ved å trappe ned.
Og fra disse menneskene skaper du globalister og mennesker som godtar alt.
Jeg tror at 90 prosent av menneskene der ute ikke engang vet hva vi snakker om med det vi diskuterer i panelet.
De tror at du kan finne en bestilling som den vi har, at den vil bli levert til deg, at du bare trenger å signere den.
Men det er ikke slik demokratiet fungerer i det hele tatt.
Demokrati betyr ikke bare å ha noe å si, det betyr også å ha innflytelse.
Og jeg synes vi bør stå opp overalt og si at vi ikke vil ha dette.
For når det gjelder migrasjon og remigrasjon, må man si én ting: Selvfølgelig har alle
mennesker rett til en identitet, det er helt klart.
Men de som kommer til oss, har også rett til et hjem.
De vil ikke dra.
De blir også bombet bort, fordrevet. De får tilbud som gjør det umulig for dem å leve i sin kultur. Det må vi også se.
Og så setter vi disse to gruppene ved siden av hverandre. Så banker de hverandre. Og
vi ser ikke de som får dukkene til å danse.
Remigrasjon er absolutt nødvendig, fordi jeg tror at bare folket kan redde verden fra
globalistene, og bare remigrasjon kan redde vårt folk.
For jeg vil også gjerne avslutte denne første talen med et spørsmål: Hvorfor er det ingen som spør deg om
det nå utløses nye migrasjonsbølger til Saudi-Arabia?
Hvorfor er det ingen som spør om det nå oppstår migrasjonsbølger til Aserbajdsjan?
Det er 57 islamske land, Saudi-Arabia er utrolig rikt. De bygger en ny by Neom, de har en enorm
teltleir som de bare trenger en gang i året for Hajj.
De kan ta imot titusener.
De har også en del av skylden for det som nå skjer i Syria, fordi de har vært med på å finansiere disse jihadistmilitsene.
Hvorfor er det alltid Europa som må tro?
Så befolkningsutvekslingen i Europa, dette migrasjonsvåpenet, den vilkårlige opprettelsen av multietniske stater
der vi innfødte snart vil være i mindretall, må vurderes separat fra disse geopolitiske spørsmålene.
Og dette utrolige trikset, som særlig venstresiden har klart å gjennomføre, dvs. egentlig pseudo-venstre,
med å fremstille massebevegelsen og massemigrasjonen som noe positivt og filantropisk.
Og det er det ikke. Verken for oss eller for migrantene, inkludert de økonomiske flyktningene som kommer.
Familier splittes, vi praktiserer demografisk vampyrisme. Når jeg hører det, må vi rekruttere faglært arbeidskraft.
Vi stjeler dem fra de landene der det er størst behov for dem.
I Mosambik har 70 prosent av legene som ble utdannet i landet, emigrert.
Hvor skal menneskene som bor der dra? De vil følge dem til Europa.
Det er et avgjørende poeng.
Og de millioner av kvinner som vasker, pleier eller prostituerer seg her, er også splittede familier.
Denne massemigrasjonen er inhuman på alle måter.
Og jeg er helt enig med deg, vi må tilbakevise dette moralske hykleriet, denne pseudohumanismen og vise at det bare
er én gruppe som tjener på massebevegelsen og massemobiliseringen av menneskeheten, nemlig globalistene.
Dette kommer ikke folket til gode.
Så alt dette er bare sett på individuelt, du ser på Corona-komplekset.
Det er først nå folk innser at det er noen som tjener på det, at det er en forretningsmodell, at
legemiddelindustrien har tjent milliarder av milliarder.
At legene som har opptrådt, forskerne, er blitt kjøpt med studier der de har samlet inn
millioner, som vi allerede har hørt her i dag.
At det er politikere og media som tjener på dette. Det er en utveksling av personell.
Og vi kan faktisk se at i alle komplekser, uansett om du snakker om migrasjon eller ikke, har det også blitt en
forretningsmodell der store selskaper tjener penger, den internasjonale finansbransjen tjener penger.
Dette gjelder også pengeoverføringer, for eksempel tilbake til opprinnelseslandet, som til dels
er underlagt høye gebyrer og dårlige valutakurser.
Og krig er selvsagt forretningsmodellen par excellence.
Hvis man ser på NATOs utvidelse østover, må hvert land som må eller ønsker å bli inkludert,
omorganisere hele sitt militærvesen til NATO-standard.
Det de trenger, er med andre ord skreddersydd for den amerikanske forsvarsindustrien. Vi har allerede vært gjennom dette i dag.
Det må bringe ammunisjonen opp til NATO-standard, enhetene, programvaren, skyen.
Big Tech, Microsoft og Amazon har tjent hundrevis av milliarder dollar på skytjenester for Pentagon, CIA og NSA.
Enorme datablæksprutter har blitt skapt. En enorm forretningsmodell har vokst frem.
Og så er det ganske frekt at en av de største profitørene, som BlackRock, som er betydelig involvert i mange, mange
forsvarsindustrier, også gikk ut offentlig for noen dager siden og sa at vi ønsker et gjenoppbyggingsfond for Ukraina.
De sa frekt at vi ikke vil ha noen penger for dette, men at vi bare vil forvalte dem slik at
BlackRock-selskapene deres kan tjene penger på det.
Så det er en ganske kynisk forretningsmodell.
USA har en gigantisk gjeldsbyrde som aldri kan betales tilbake.
Og i det øyeblikket øker trusselen om krig.
Du gjør det en gang, som vi alltid har sett i tidligere kriger: Når finansverdenen, når de udekkede sedlene eller fiat-pengene
ikke lenger har dekning, da må du tørke opp en gang.
Så må man rense luften, vaske alt opp og så, etter krigen, utvikle en ny verdensorden, som Bretton Woods.
Folk tror da at Trump vil stige ned fra himmelen og at alt vil bli bra. Det kommer ikke til å skje.
Det er mer i interesse for dem som ønsker å lamme oss. De vil at vi skal tro at vi vil
bli frelst, for da vil vi ikke gjøre det selv.
Etter attentatet i USA har Trump nærmest fått helgenstatus.
Så guddommelig forsyn, en bevegelse, og kulen gikk forbi.
Ikke det.
Kanskje det var meningen at han skulle skytes forbi, kanskje han hadde flaks, jeg vet ikke. Men han er ikke et guddommelig vesen.
Trump gikk til valg med slagordet "Make America Great Again".
Og det må man ta på alvor. Og du må også innse hva det ikke betyr.
Make America Great Again betyr ikke å gjøre Tyskland suverent. Eller gjøre Europa stort.
Eller gjøre verden til et bedre sted, men fremme amerikanske interesser.
Det er hans plikt som amerikansk president. Det var det han ble valgt for.
I tvilstilfeller vil den imidlertid gjøre det på bekostning av andre stater, på bekostning av andre
interesser og på bekostning av andre suvereniteter.
Du må aldri falle for tanken om at et land bare styres av én maktbase, én familie, men det er det samme i alle
land der det finnes ulike herskere eller rike familier.
Arend Oetker, daværende sjef for Atlantikbrück i 2005, sa at Amerika styres av 200 rike
familier, og vi vil gjerne ha gode kontakter med dem.
Og de som nå støtter Donald Trump, fant ut at de egentlig ikke hadde støtte fra de andre før.
Så de stemmer nå, som for å sette kjerra foran hesten, men det er det samme løpet.
Derfor vil ingenting endre seg.
Men det faktum at vi i det hele tatt venter på at noen skal komme og gjøre det bedre, viser hvordan vi er drillet.
At i et demokrati, der borgerne bestemmer, venter vi på frelseren som vi så kan velge hvert fjerde eller femte år.
Det er den første vi allerede har akseptert. Det kan ikke stemme.
Med andre ord, la oss se om vi er heldige. Men hvis du sier: Hvem er det som for tiden driver regimeskiftet i Syria?
De var ukrainske soldater, trent av britene.
Er det ikke behov for dem i Ukraina nå? Ja, ikke for øyeblikket. De kan ikke gjøre noe der.
Men de kan fortsatt gjøre en forskjell i Syria. Der står de på verdens største bensinstasjon.
Og så har du litt forhandlingsmakt over hva som skal skje i Ukraina senere etter Trump.
Og for øvrig er britene de sterke lederne her, noe du også kan kjenne igjen ved at de ikke dukker opp noe sted.
Britene gjør det veldig bra.
Det er virkelig gentleman-aktig. Det er etter åtte-stilen.
De dukker ikke opp. De er så relevante.
Og det er derfor vi med Syria tar to spillere på ett kort ut av spillet.
De knuser den sjiamuslimske halvmånen, Jemen, Libanon og Syria.
Det er bombing i alle retninger. Ingen snakker om det.
Og samtidig, hvis de presser russerne ut av Syria, og det er det eneste som betyr noe, setter de Tartus ut av spill.
Russernes viktigste og eneste havn i Middelhavet der.
Så vi bør se på oss selv som en menneskelig familie og si: Hvordan ønsker vi å gjøre det i fremtiden?
Fordi vi alle har rett til et hjem.
Og det absurde er ikke at det ikke er nok av alt. Det er nok til alle.
Hvis vi skulle fordele den rettferdig, ville det ikke bli noen flyktningstrømmer.
Men det er den politiske intrigen som foregår her. Det er Machiavelli på alle områder.
Vi bør utvikle en nasjonalfølelse for den tyskspråklige verden. Det betyr ikke at de andre er dumme.
Men vi har rett til det tyskspråklige området, det språklige området, det kulturelle området, og det er vi stolte av.
Vi kan også bare si det.
Og det er det første vi kan programmere, for da tar vi folk med oss, fordi det er håndgripelig for dem.
At vi igjen blir nasjonalt stolte av det vi står for, og at vi tar det frem på scenen.
Vi står for tysk tenkning, tysk kultur og tysk ingeniørkunst.
Og vi står også for tysk handel.
For er det noe tyskerne har lært av historien, så er det at krig ikke er en god idé, og at vi ikke kommer til å vinne.
Jeg vet ikke hvem som nå kommer opp med ideen om at vi kan vinne en kampanje mot Russland.
Så historien, slik jeg lærte den, fungerte ikke så bra forrige gang.
Jeg ville ikke gjort det.
Og jeg tror vi ville bli forferdet hvis vi visste hvor dypt Verfassungsschutz, de hemmelige
tjenestene og BKA nå er blitt instrumentalisert av statene.
Og ikke lenger for å beskytte sikkerheten, bare mot kriminalitet, mot organisert kriminalitet, som finnes
og er ille nok, men mot våre egne borgere, mot mediene.
Det er det neste trikset, å redde demokratiet nå for å avskaffe demokratiet senere.
Det kan man se på valgresultatene i de østlige delstatene.
I Thüringen, der AfD ble den største valgvinneren med 32 prosent, er det nå en
firepartikoalisjon, som da kalles en trepartiallianse.
Og man allierer seg med venstresiden, det vil si med SED.
CDU går med på alt dette, bare for å beholde makten for noen få ministerposter.
Alle instanser svikter, inkludert politikken, mediene og domstolene, slik vi også måtte erfare med korona.
Og det er absolutt den dype tilstanden i sin reneste form.
Vi setter nå en stopper for simuleringen av at folket på en eller annen måte fortsatt kan velge den legitime regjeringen,
som vanligvis bare er et valg mellom like kandidater uansett.
Men det vi også kan erkjenne, er at vi har blitt drillet av propaganda og utdanning til å tenke at hvis
den rette personen kom nå, ville jeg satse på ham.
Og det kommer ikke til å skje. Det ville være å sentralisere igjen.
Og det avgjørende poenget er at du står opp og sier: "Jeg kommer ikke til å vente, jeg kommer
til å begynne, jeg kommer til å gjøre det selv.
Og det som er en torn i øyet på de vanlige mistenkte, er at vi er så selvsikre at vi kommer ut her og rett og
slett sier at dere er så latterlige fugler at dere ikke lenger er noen trussel i det hele tatt.
Det er morsomt det du gjør.
Jeg analyserer ofte hvor stabilt et imperium er, og om det kan ha noe å gjøre med hvilket medium det kommuniserer på.
Det høres komplisert ut, men det er enkelt.
Det mest stabile verdensriket som noensinne har eksistert, var det gamle egyptiske.
De kommuniserte på stein, og du kan fortsatt se dem i dag.
I dag har vi å gjøre med kommunikasjonsmidler som beveger seg mye raskere, i hvert fall siden Marconi. Og i
dag har vi et globalt imperium som fungerer digitalt.
Hvis du trekker ut støpselet på dette verdensimperiet, er det over. Det eksisterer ikke lenger.
Det betyr at kontrollen over oss også går gjennom de mobile enhetene våre.
Når vi legger dem bort, når vi slår av de digitale enhetene våre, blir vi usynlige. Det er det som er vår kraft.
Kraften ligger i at vi rett og slett ikke lenger slår den på, og da er vi ikke lenger tilgjengelige.
Vi fikk beskjed om at vi skulle være kontaktbare, slik at vi ikke gikk glipp av noe.
Vi blir holdt oppdatert, ja, vi blir faktisk holdt på tå hev.
Maktbalansen endres først når jeg bestemmer hva slags medier jeg slipper inn i hodet mitt.
Det er den første suvereniteten. Jeg ser ikke engang på det lenger.
Hvis vi har blitt kastet til jorden, må vi vurdere hvordan den andre siden gjorde det.
De har det, som Ken allerede har sagt, gjennom disse tenketankene, disse diskrete transatlantiske nettverkene.
Det var alltid noe som ble presentert for oss på en sjokkerende måte, for å si det sånn.
Vi må begynne å bygge nettverk nå.
Vi må selv sette opp tenketanker.
Vi har så mange gode initiativer i Tyskland, men alle vet ingenting om hverandre.
Det er ikke nødvendig å finne opp hjulet på nytt når en selvforsynt landsby med energi dannes i Jühnde.
Og noen et annet sted vil også gjøre det. Da kan man samle ekspertise der, profesjonelle journalister som kan
formidle dette til folk på et veldig godt og forståelig språk.
Vi trenger eksperter.
Jeg er sikker på at det finnes en hel del mennesker på universitetene, professorer med knyttede never i
lomma, som er isolerte og gjerne vil gjøre noe, gjøre sin ekspertise tilgjengelig for offentligheten.
Og det må vi gjøre noe med. Og jeg tror, ja, vi må redusere egoismen, for det er mer velsignet å gi enn å motta.
Det er veldig gledelig. Det så vi også under koronaperioden, den indre styrken vi
utviklet, gleden vi følte ved å hjelpe hverandre.
Og jeg tror det er en makt. Vi kan til og med, ja, gjøre den dype staten overflødig.
De fleste mennesker går ikke tilbake når de først har våknet opp og erkjent og gjennomskuet problemet.
Det er som frukt som faller fra et epletre. Noen faller tidligere, noen faller senere.
Det betyr at hvert eneste individ vi vekker, er noen elitene har mistet nesten for alltid.
De tvang oss til å reise oss.
Vi har lagt merke til det i Corona, og denne pallen her på AUF1 er en annen måte vi anerkjenner hvor sterke vi er,
hvor sammensveiset vi er og hvor selvsikre vi har blitt.
Jeg håper også at det gir seerne håp, at de kan se at folk her tenker på heltid på
hvordan vi kan komme oss ut av denne elendigheten.
Og jeg tror at koronaviruset har utløst politisk pubertet hos folk flest.
Og nå er vi tvunget til å flytte ut og bør flytte ut.
Og når du først har flyttet ut og er ute i lengre tid, er det ikke noe tilbud som min far eller mor kunne gi
meg om å flytte tilbake til den fine gamle barnehagen min, som er det de ville tilbudt meg.
For det første er faren min død, og moren min er litt senil.
Dette kan også gjelde for land: Takk for tilbudet. Men jeg er voksen selv og vil styre mitt eget liv.
Og den som avviser dette, fortjener ikke frihet.
I dag kunne vi kikke litt inn i fremtiden med disse ulike temaene for å se hvordan det kan se
ut hvis vi kan utvikle den tilsvarende kraften.
Som vi ønsker å gi tilbake til folket, som ble tatt fra oss.
Og det er drivkraften. Og vi har vist én ting fremfor alt. Vi kan oppnå noe.
Vi trenger et klart mål, en klar visjon. Og vi må jobbe målrettet mot dette.
Og vi har vist at vi kan gjøre det, vi gjør det, og vi gjør det. Takk skal dere ha.
Hva kan hver enkelt gjøre nå?
Spre, spre, spre, og ikke bare medietilbudene på Internett, men også bevisst offline.
Akkurat som min far Ivo Sasek har gjort i 15 år med S&G-nettverket som eksempel.
Du kan inspirere folk og si: "Bare gi dette videre til 2, og hvis du gir det videre til 2 igjen og deg igjen
og igjen. Da vil du være ved verdens ende om 20 skritt.
Det er en ekstrem fascinasjon for hva man kan få folk med på når de digitale portene lukkes.
Dette krever strategiske nettverk, lokalt organiserte nettverk.
Spre, spre det du kan - det være seg digitalt og, hvis barrieren fortsetter å stenge, offline, det du kan.
Det kan hvem som helst gjøre.
Send denne videoen til to personer.