Alternatívny WEF - Podstata 9 hodín formatívnych súčasných dejín.
Na alternatívnom WEF v Prahe sa zišli mnohé osobnosti osvietenskej scény.
Alternatívny WEF je alternatívou k Veľkému resetovaniu, alternatívnym think tankom pre slobodný svet zajtrajška.
Kla.TV prináša esenciu historických prejavov, vzrušujúce diskusné panely a exkluzívne rozhovory.
Celý obsah alternatívneho WEF nájdete na stránke AUF1: www.auf1.tv/alternativ-wef
V týchto dňoch sa tu stretáva créme de la créme osvietencov, bojovníkov za slobodu, aby začali niečo veľmi výnimočné.
Chceme sa postaviť proti globalizmu, proti útlaku, za mier a slobodu.
Žijeme v náročnej dobe, a preto je dôležité spájať sa, spájať sa a vytvárať siete.
A teraz by sme radi pozvali na pódium dvoch ľudí, ktorí s touto myšlienkou prišli: Elsu Mittmannsgruberovú a Stefana Magneta.
Áno, napadlo ma to, pretože som čítala článok Klausa Schwaba o začiatkoch WEF.
A potom som videl a čítal, ako malá začala.
A to na mňa nejako zapôsobilo. To je dôležité.
A nie je vytesané do kameňa, že žezlo musí držať v rukách globalistický WEF.
Teraz môže mať konkurenciu, teraz musí mať konkurenciu zo strany alternatívneho WEF.
A kto iný by to mal urobiť lepšie ako tí, ktorí už preukázali odvahu a postavili sa systému.
Treba povedať, že títo zásadne odlišní ľudia teraz vstupujú do dialógu.
Keď sa obzrieme späť, bude to historický okamih, keď sa nám podarilo spojiť toľko veľkých osobností, ktoré sa možno
nezhodujú vo všetkých otázkach, ale spája ich spoločný cieľ, a tým je vôľa po sebaurčení, suverenite a slobode.
A všetci, ktorí sa tu podieľajú na tomto projekte, sú odhodlaní dať do toho všetko, pretože bez týchto hodnôt je budúcnosť ničím.
Ďakujem za chvíľu a ďalší veľký potlesk pre iniciátorov.
Sme v českom hlavnom meste Praha, v krásnom meste, v krásnom kongresovom centre.
A tak je prirodzené, že uvítacie slová predniesol niekto, kto v tejto krajine vždy zohrával významnú úlohu.
Kedysi bol stálym hosťom Svetového ekonomického fóra v Davose.
Teraz zmenil stranu a je v alternatívnom WEF.
Sme radi, že je tu, že nám preukazuje túto česť a predovšetkým, že prednesie oficiálny uvítací prejav.
Bývalý prezident Dr. Václav Klaus. Srdečné privítanie.
Pre mňa je jedným z týchto symbolov tento hotel a táto hala.
Naposledy som tu bol v roku 2008 na svojom poslednom kongrese ODS.
Niektorí z vás možno vedia, že ODS je občianska demokratická strana, ktorú som . . .
Vývoj tejto strany, podobne ako vývoj, politický a ideologický vývoj v celej Českej republike a v celej
Európe, sa postupne uberal smerom k dnešnému postpolitickému, postdemokratickému svetu.
Preto som sa vzdal svojho čestného predsedníctva v tomto Parlamente. Nechcel som tu byť.
Už vtedy som jasne videl a dúfam, že aj pochopil silné tendencie západného sveta.
Hrozilo, že nás privedú do dnešného tragického sveta.
Podľa môjho názoru dnes najdôležitejšiu úlohu zohráva ideológia multikulturalizmu, ktorá
produkuje, chváli a obhajuje masovú migráciu.
Táto ideológia nepozná ani slovo sloboda.
V zásade je agresívne zameraná proti hlavnej inštitúcii demokracie, proti národnému štátu.
Národ je však nepochybne základným a nenahraditeľným prvkom ľudskej spoločnosti.
Dnešný silný genderizmus alebo radikálny feminizmus útočí na biologickú podstatu človeka, a teda na
elementárny základ ľudskej spoločnosti, ktorým je rodina.
Ako predseda vlády a prezident Českej republiky musím priznať, že som priviedol Českú republiku do EÚ.
Môj známy pokus zatiahnuť na poslednú chvíľu za záchrannú brzdu a nepodpísať Lisabonskú zmluvu ako prezident republiky bol márny.
V dôsledku toho sa európska integrácia v posledných rokoch a desaťročiach definitívne zmenila na politické zjednotenie.
Myšlienka priateľskej a vzájomne výhodnej spolupráce medzi suverénnymi európskymi krajinami je už minulosťou.
Určite nie som jediný, kto tvrdí, že celý Západ, najmä Európa, upadá.
Výzvou našej doby je zabrániť tomu, aby dnešný úpadok pokračoval aj zajtra.
Dúfajme, že konferencie, ako je táto, môžu pomôcť.
Prajem vám produktívne stretnutie. Veľmi pekne vám ďakujem.
Dámy a páni, milí domáci diváci, milí prispievatelia, úplne súhlasím s profesorom Dr. Václavom
Klausom, keď hovorí, že sa musíme zaoberať svetom teraz.
Ďakujem mu za tieto jasné, osviežujúce slová z úst skutočného štátnika, ktorý ešte stále pozná
zodpovednosť, na rozdiel od tých, ktorí teraz povstali, aby náš svet skutočne viedli do priepasti.
A vy ma poznáte. Som priateľ jasných slov a veľmi jasne vyjadrujem skutočnú situáciu.
To, čo sa tu deje pred našimi očami, je priama cesta do záhuby.
A to celkom zámerne, pretože isté kruhy si vzali do hlavy uskutočniť to, čo nazývajú Veľký reset, úplnú
reorganizáciu, transformáciu a s ňou aj zničenie strednej triedy, zničenie európskej bohatej spoločnosti.
A nejde len o ekonomické záujmy, nejde len o odčerpávanie kapitálu a najväčšie vyvlastňovanie v dejinách ľudstva.
Ide o to, že tieto kruhy si chcú do budúcnosti zabezpečiť energiu, moderné technológie a digitalizáciu.
To im umožňuje robiť veci, o ktorých mohli faraóni a cisári len snívať.
Chcú teraz zavrieť vrece, aby už nikdy nebola sloboda pre nás, pre lúzu, pre 99 percent, aby 0,001 percenta superbohatých,
globalistov, miliardárov mohlo navždy vykonávať moc.
A to je to, proti čomu stojíme, a ja nechcem, aby ste dnes, a vy nechcete, aby ste dnes a v nasledujúcich
udalostiach sústredili energiu na to, čo je dnes zlé.
Áno, potrebujeme ho ako pevný bod, aby sme si mohli uvedomiť, ako chceme veci robiť lepšie.
Na tomto alternatívnom WEF sa však chceme cielene zamerať na to, ako by mohla vyzerať lepšia
budúcnosť, hovoriť o riešeniach a začať tým, že sa spojíme.
Pretože keď sa stretneme a rozprávame, budúcnosť sa už začína.
Pretože mocenské elity robia všetko pre to, aby sa ich Veľký reset a nový globalistický svetový poriadok stal skutočnosťou, a
každý, kto sa mu postaví, bude odstrelený, bude vyhlásený za príslušníka nižšej kasty, takpovediac vyvrheľa
(= outsidera), a podľa toho sa proti nemu bude bojovať.
A napriek všetkému, napriek celej tejto atmosfére teroru názorov a presvedčení, stále existujú ľudia s odvahou, stále existujú
ľudia, ktorí idú proti prúdu a majú odvahu hovoriť pravdu.
A koho lepšieho zavolať ako tých odvážnych ľudí, ktorí sa vyznamenali za posledné štyri roky
výnimočného stavu, ktorí vyšli z úkrytu, ktorí sa postavili na odpor a udržali si svoje miesto?
Kto by bol kvalifikovanejší na to, aby teraz premýšľal o svete zajtrajška?
A práve preto boli všetci, ktorí sa dnes zúčastňujú na tomto podujatí, vybraní veľmi špecificky, pretože
každý z nich si už vo svojom odbore vybudoval meno.
A mojím poslaním je spájať ľudí, snažiť sa ďalej rozvíjať veci alebo podporovať veci, ktoré sa už dobre rozvíjajú.
Mimochodom, na druhej strane nie je žiadny idealizmus.
Odstráňte miliardové dotácie. Myslíte si, že by ARD vysielala aj na druhý deň?
Alebo si myslíte, že by niektorý z profesionálnych politikov bol ešte stále v Bundestagu?
V tomto režime nie je žiadny idealizmus.
Na našej strane je idealizmus, schopnosť trpieť a ochota prinášať obete.
A potom musíte spojiť jednotku a jednotku, aby ste zistili, kto nakoniec vyhrá.
Toto podujatie sme zorganizovali s dôverou v ľudí, s dôverou v prispievateľov, ale predovšetkým s dôverou, že je
potrebné, že si ho pozrie veľa ľudí, že ich inšpiruje, že z neho sami budú čerpať projekty a že ho samozrejme podporia.
Som presvedčený, že táto dôvera nebude sklamaná. A táto dôvera charakterizuje nás všetkých.
Téma tohtoročnej konferencie, motto prvého alternatívneho WEF, znie: Obrazy slobodného sveta zajtrajška.
Chceme načrtnúť, ako si predstavujeme svet zajtrajška bez ohľadu na politickú realitu. Čo chceme?
Niekedy musíme zmeniť svoju cestu. Ale zostávame verní cieľu, zostávame verní šachovnicovej vlajke.
Praha pochádza z pragmatického, len som chcel povedať. Začnem Carlom Schmittom.
Raz povedal: "O výnimočnom stave rozhoduje panovník.
A keď to aplikujeme na roky výskytu koronavírusu v Európe, nemožno poprieť jednu vec:
Európa bola a je zjavne všetko, len nie suverénna.
V období koronavírusu sa Európa podriadila príbehu, ktorý nevznikol v Európe, ale bol zámerne
vytvorený v amerických think-tankoch a nadáciách.
Európsky núdzový stav bol Európe nadiktovaný prostredníctvom WHO a nerozhodlo o ňom obyvateľstvo.
V skutočnosti jednotlivé krajiny nemajú v WHO žiadne slovo.
Záväzné rozhodnutia prijímajú veľké peniaze a tieto veľké peniaze pochádzajú predovšetkým z Nadácie Billa a Melindy Gatesovcov.
Nejde o európsku nadáciu, ale o nadáciu USA, ktorá sa využíva ako nástroj zahraničnej politiky USA.
Túto zahraničnopolitickú úlohu si americké mimovládne organizácie vymysleli na zvládanie umelo vytvorených kríz
už v roku 2010, keď Rockefellerova nadácia načrtla svoju simulačnú hru s koronavírusom Lockstep.
Následne boli v priebehu rokov vytvorené príslušné štruktúry.
V októbri 2019 prebehla takpovediac posledná skúška v podobe simulačnej hry Event 201, ktorej posledný test bol vtedy vydaný
vo Wuhane s finančnými prostriedkami USA s cieľom vytvoriť biologickú zbraň, známu ako
Covid-19, aby sa následne úplne zreorganizoval svet.
V tomto veľkom resete už suverénne jednotlivé štáty alebo zväz štátov mimo USA nehrajú žiadnu úlohu.
Vládu nahrádza správa vecí verejných. Moc je tak úplne centralizovaná a digitalizovaná vo všetkých sektoroch.
Za ID2020 je napríklad perfídny plán, ako sa stať obeťou všetkých ľudí vo všetkých ich potrebách.
Každý, kto nemá aktuálny stav očkovania, kto prekročí svojvoľne definovanú stopu CO2, kto nedodržiava príslušné naratívy vo
verejnom priestore, bude potrestaný odobratím a potom jedinej platnej digitálnej meny alebo
bude svojvoľne zbavený všetkých občianskych práv.
Ak chcete v budúcnosti žiť nerušene ako suverénny občan, budete musieť hŕstke amerických
IT spoločností poskytnúť celé svoje súkromie.
Žijeme v iluzórnom svete, ktorému dominuje dolár.
Európa sa úplne odklonila od školského tyrana USA.
Prikývneš, aby si nedostal ďalšie údery pod pás alebo na vodnú čiaru.
Všetci vieme, že takzvaná sloboda, najmä sloboda prejavu, je v súčasnosti v Európe veľmi, veľmi obmedzená.
Internet sa stal miestom, kde sa cenzúra vykonáva svojvoľne.
Európa sa nesústreďuje na dialóg, ale čoraz viac na zbrane.
Keď ide o vnútroeurópske konflikty, nechávame hovoriť naše zbrane.
A otázka znie, kto to začal? Rusi na Ukrajine? Nie. NATO v Juhoslávii v roku 1999.
Vojna, o ktorej rozhodli USA s cieľom rozdeliť Európu.
Rozdeľuj a panuj - stále rovnaký princíp.
Európa sa v súčasnosti pripravuje na veľkú vojnu proti Rusku s cieľom presadiť najmä záujmy USA.
Kedysi som si myslel, že všetci sú proti vojne, kým som nezistil, že sú aj takí, ktorí sú za, najmä tí, ktorí nemusia ísť.
Tento výlev pochádza od Remarquea a je pravdivý.
Európa musí byť definovaná ako Európa otcovských krajín.
Európa, ktorá sa nezaujíma o subjekty, ale zameriava sa na zodpovedného občana.
Európa, ktorá uznáva, kto prevádzkuje vojenské základne a parkuje vojakov na európskej pôde
s cieľom rozpútať vojny v Európe i mimo nej.
Takáto Európa sa týchto nepriateľov súdržnosti zdvorilo nepýta, či by nechceli ukončiť svoje vojnové aktivity,
ale namiesto toho ich odsudzuje a na tomto odsúdení trvá.
Druhým krokom by bolo nielen neustále hovoriť o demokracii, ale konečne ju zaviesť.
Pretože žiadny európsky štát nie je skutočne demokratický.
Kamkoľvek sa pozrieme, demokracia je len simulovaná.
Musím vám len pripomenúť Rumunsko. Ak urobíte chybu, môžete začať znova.
Všetci žijeme v krajinách, ktoré boli unesené straníckou oligarchiou.
V našich parlamentoch je menej zástupcov ľudu ako zradcov ľudu.
Pretože zastupujú záujmy tých, ktorí ich do tejto funkcie vyniesli, a tým zrádzajú záujmy vlastných občanov.
Vládnu nám hlupáci, ktorí by sa tak nemali nazývať, pretože sa to nedávno stalo trestným činom lèse-majesté.
Ako zvrchovaní občania sa chráňme pred tým, aby nám štát z bezpečnostných dôvodov dočasne nezabezpečil slobodu.
Aby sme zabránili ďalšiemu vývoju, musíme do nášho hovorového jazyka pridať jedno dôležité slovo.
A to slovo je NIE! Nie šikanovaniu! Nie cenzúre! Nie sledovaciemu štátu! A predovšetkým nie vojne!
Pretože ten, kto sa nemôže sám rozhodnúť, či zomrie prirodzenou smrťou alebo injekciou, alebo či ho pošlú na
nejaký front bojovať a zomrieť za záujmy tretích strán, ktoré nepozná, nemôže byť vôbec suverénny.
Chová sa ako ovca. A ovce sa celý život boja vlka.
Pastier ich však zabije.
Slobodu, ktorá nám všetkým v Európe chýba, musíme najprv v každom z nás vyvolať a potom ju žiť.
Práve to robí ľudí ľuďmi.
Ale my, občania, suverén, rozhodujeme o tom, kde sa stretneme. Inými slovami, kde sa v
skutočnosti nachádza moc. Napríklad teraz v Prahe.
Naša moc sa najlepšie stretáva decentralizovaným spôsobom, t. j. kedykoľvek a kdekoľvek, ale organizovaná kolektívne.
Nič nezbavuje samozvané elity moci tak účinne, ako keď sa suverénni občania v celej Európe bez
vyzvania zídu za okrúhlym stolom, aby vypracovali nové ústavy a nové zákony pre svoje národy.
To je maximálny prejav demokratickej suverenity. Jednoducho sa pre ňu rozhodnete a žijete ju.
Každý sám za seba a my ako národy Európy.
Na záver som povedal: Dokážeme to.
Potom by som rád privítal mojich hostí v našom paneli o zdraví a medicíne zajtrajška.
Všetci vieme, že náš systém zdravotnej starostlivosti je v havarijnom stave, čo je čoraz zjavnejšie.
Je tu chronický nedostatok personálu, ordinácie lekárov sú preplnené a lekári majú v
súčasnosti málo času na to, aby sa venovali pacientom.
Narastá nedostatok liekov a je úplne jasné, že dnešná medicína je v skutočnosti riadená predovšetkým záujmami
farmaceutického priemyslu a veľkých nemocničných skupín.
V tomto kole chceme preskúmať otázku, ako by mohla vyzerať lepšia medicína zajtrajška, aby ľudia zostali dlhšie zdraví.
Doktor Hubmer-Mogg, ako si predstavujete lepšiu medicínu v budúcnosti?
Áno, pre lepšiu medicínu zajtrajška treba povedať, že počas štúdia sa ako študenti medicíny okrem toho, čo
je napísané v knihách, nič iné nenaučíme. To, čo nás učia naši učitelia na lekárskej fakulte.
A v podstate, a to je pre mňa vždy veľmi dôležité povedať, je to tak, že v súčasnom študijnom programe
medicíny sa veciam, ktoré sú v pravom zmysle slova podstatné, venuje príliš málo pozornosti.
Začíname študijný program a prvou časťou je mikrobiológia, t. j. hygiena a mikrobiológia.
A potom sa dozviete, že existujú očkovania a ktoré to sú. A potom je to opäť všetko.
Vôbec nič sme nepočuli o pomocných látkach, prídavných látkach alebo vedľajších účinkoch.
A neskôr počas štúdia na príslušné špecializované skúšky, či už ide o pediatriu alebo
dermatológiu, máte takpovediac pripravenú správnu odpoveď.
Áno, čo môžete urobiť na svoju ochranu? Áno, toto očkovanie, toto očkovanie a tak ďalej.
A študenti sa nedozvedia, že sa môžu vyskytnúť aj vedľajšie účinky, či už z bežného očkovania
alebo z nových modifikovaných mRNA produktov.
Inými slovami, medicína budúcnosti by znamenala, že by ste museli začať v tréningu, kde by ste takpovediac oveľa viac
implementovali, že človek, ktorý sedí oproti vám, sedí oproti lekárovi, sedí oproti lekárovi v tréningu, je úžasný človek.
Vždy hovorím, že máme ducha, dušu a telo. A sme tu s našimi myšlienkami, pocitmi a činmi.
Až počas štúdia sa vlastne dozviete, že existuje človek, ktorý je teraz nejakým spôsobom podobný stroju.
Profesor Dr. Christian Schubert vždy hovorí, že.
Strojová medicína, niečo je pokazené a treba to hneď opraviť. A my sa od toho musíme odpútať.
Musíme si uvedomiť, že existujú rôzne faktory, prečo táto osoba už nie je zdravá.
Prečo sa tu v jeho systéme niečo stalo, že má príznaky, že ochorel alebo vážne ochorel.
Profesor Bhakdi, rád by som vám odovzdal slovo.
Musím povedať, že tu sedíte ako jeden z mojich hrdinov a pravdepodobne to isté si myslím aj o mnohých ďalších.
Vaše varovania pred koronavírusovými injekciami od začiatku určite zabezpečili, že mnohí ľudia sa týmto génovým injekciám
bránili, a pravdepodobne ste zachránili aj mnoho životov.
Chcel by som sa venovať úlohe očkovania.
Mohli by ste možno stručne načrtnúť úlohu, ktorú môže očkovanie vo všeobecnosti zohrávať v lepšej medicíne zajtrajška?
Očkovanie bude hrať rozhodujúcu úlohu v medicíne zajtrajška, pretože očkovanie bude
pomníkom vytesaným do kameňa proti klamstvu a ilúzii.
Som konvenčný lekár.
Vyštudoval som medicínu, mikrobiológiu, 25 rokov som učil. A veril som v očkovanie.
Učil som všetko, čo sa píše v učebniciach.
Až v posledných troch rokoch som vďaka Corone začal čítať to, čo som počas štúdia a profesionálneho
života zmeškal. Existuje niekoľko vynikajúcich kníh.
Jednou z kníh, ktoré by som teraz rada predstavila verejnosti, je kniha Suzanne Humphriesovej. Volá sa Ilúzia očkovania.
Obsahuje všetko, čo by mal lekár dnes skutočne vedieť. S vedeckými zdrojmi.
Nie je to kniha proti očkovaniu. A pre mňa bola veľmi prospešná.
Myslím, že teraz už viem, že celý biznis s očkovaním bol vlastne najväčším biznisom v histórii ľudstva.
Toľko peňazí už pretieklo a toľko peňazí ešte stále tečie.
A to je dôvod, prečo bolo očkovanie vybrané ako hrot globalistov.
Vedú vojnu proti vlastným ľuďom.
Keď ľudia uveria v seba a prekonajú dogmu, že človek bol zostrojený ako stroj, že je neschopný,
chybný, že je v podstate len osudom, či zomriete na Alzheimera, rakovinu alebo infekčnú chorobu.
Skutočnosť, že ľudia nie sú schopní byť sami zdraví, si vyžaduje úplné prehodnotenie medicíny a
predovšetkým toho, ako ľudia vnímajú sami seba.
A sebadôvera sa začína tým, že ľudia majú opäť zdravší mozog, pretože tam začína myslenie, cítenie a zodpovednosť.
Súčasťou zdravej ľudskej bytosti je aj to, že chápeme - ako ja nazývam náš mentálny imunitný systém - ako rozpoznať a
reagovať na vonkajšie hrozby ako jednotlivci aj ako spoločnosť.
Je to preto, že duševný imunitný systém je zároveň zdrojom sociálneho imunitného systému, ktorý používame
na obranu proti iným ľuďom, ktorí nám chcú ublížiť.
A tieto základné veci v korónovej kríze, napríklad vitamín D, boli celkom zásadné.
Stovky štúdií, ktoré dokazujú nedostatok vitamínu D, pravdepodobnosť úmrtia na akékoľvek infekčné ochorenie - bez
ohľadu na to, či sa teraz nazýva korona, pretože bol vykonaný test PCR - za touto koronou PCR môže byť akýkoľvek vírus.
Alebo akákoľvek príčina, ktorá potom vedie k zápalu pľúc.
To sa však môže stať osudným, ak chýbajú niektoré základné veci.
A posledný základný stavebný kameň alebo jeden z posledných v novom základe alebo v novej budove medicíny - pre mňa je to
v súčasnosti niečo ako základný kameň, je ich ešte niekoľko.
A základný kameň, ktorý sa v gréčtine nazýva lithos, je lítium.
Lítium je pravdepodobne jedným zo základných stopových prvkov.
A môžem to dokázať vo svojej ďalšej knihe, ktorá sa volá Konšpirácia s lítiom a vyjde na jar budúceho roka.
V tejto knihe však dokazujem, že lítium je nevyhnutné, a predovšetkým je nevyhnutné proti všetkým základným alebo v rámci
všetkých základných systémov, ktoré nás udržujú v rovnováhe.
Predovšetkým udržujte náš duševný imunitný systém v rovnováhe.
Lítium zabezpečuje tvorbu nových mozgových buniek, ktoré nás udržiavajú mladými a zvedavými.
Lítium zabezpečuje, aby sa chromozómy zachovali na celý život, aby sme takpovediac nezomreli na starobu - v zmysle, že
zomrieme predčasne, o rok alebo desaťročia skôr -, aby sa u nás vyvinula Alzheimerova choroba alebo depresia.
Lítium zohráva zásadnú úlohu vo všetkých základných, fundamentálnych biologických procesoch a je protilátkou
napríklad proti neurozápalom vyvolaným injekciou mRNA.
Podľa Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín môžeme denne skonzumovať maximálne desať miligramov hliníka.
Aj keď vieme, že hliník je pre mozog toxický. A je zodpovedný napríklad za výskyt autizmu, pretože je tiež súčasťou vakcín.
50 % vakcín obsahuje hliník, ktorý je pre mozog toxický.
Pán doktor Strasser, rád by som vás tiež vyzval, aby ste odpovedali na otázku. Ako
zástanca medicíny založenej na dôkazoch.
Aký význam majú pre lepšiu medicínu pacienti s posilnenými právami?
Rozhodujúce je, aby pacienti mali dostatočné právomoci. V súčasnosti sme svedkami vývoja, ktorý je s tým úplne v rozpore.
Tisíce rokov sa v našej medicíne považovalo za samozrejmé, že lekárske údaje poznajú len dvaja ľudia: pacient a lekár.
To bolo prísne dôverné. Je to dokonca upravené zákonom.
O pacientovi nesmiem hovoriť ani so svojou manželkou.
Je to trestný čin. A dokonca mi za to hrozí väzenie. Ale čo sa deje v tejto chvíli?
Všetky lekárske údaje sa v súčasnosti zaznamenávajú digitálne.
Rakúsko je v súčasnosti v tomto smere dokonca priekopníkom.
Teraz sme zaviedli digitálny záznam o očkovaní. Elektronický zdravotný záznam.
Všetky tieto údaje sa budú zhromažďovať a sprístupňovať obrovskému okruhu inštitúcií a ľudí naraz.
Tieto údaje sa zhromažďujú a v určitom okamihu budú k dispozícii federálnej vláde, krajinským vládam, organizáciám
sociálneho poistenia, lekárom pohotovostných služieb, nemocniciam, lekárom v súkromnej praxi, všetkým ľuďom.
Inými slovami, dôvernosť medzi lekárom a pacientom - to, čo je rozhodujúce - že pacient ide k
lekárovi, ktorému dôveruje a vie, že sa o neho postará.
A moje údaje neležia niekde, kde sa analyzujú a nejako používajú, ale sú preč. Sú úplne preč.
A podľa môjho názoru to vedie predovšetkým k zániku vzťahu lekár - pacient.
Ak si prečítate dokumenty, ktoré v súčasnosti vydáva Svetové ekonomické fórum, WHO alebo
zákony, nikdy sa v nich nespomínajú lekári a pacienti.
Potom budú hovoriť len o poskytovateľoch zdravotnej starostlivosti. To je nové módne slovo.
Všetci sme poskytovatelia zdravotnej starostlivosti.
Ako lekár sa už v mnohých z týchto novín neobjavujem.
A to podľa mňa vedie k tomu, že sa všetko neuveriteľne odľudšťuje, dehumanizuje, a to,
na čom medicína prekvitá, dôvera, sa vytráca.
Ak si prečítate dokumenty zo Svetového ekonomického fóra, dostanete sa až k umelej inteligencii, ktorá sa plánuje a príde.
V dokumente sa doslova píše: Je to plánované, doslova, t. j. systémy triedenia generované umelou inteligenciou.
Inými slovami, dokonca píšu, že v budúcnosti sa plánuje, že nejaká umelá inteligencia, počítač, bude rozhodovať o
tom, kto, kedy, kde a akú liečbu dostane alebo nedostane.
Takže to nie je výmysel - to nehovorím - je to v dokumente Svetového ekonomického fóra.
To je vízia týchto ľudí. A to je katastrofálny vývoj, ktorý sa uberá úplne zlým smerom.
A to by sa podľa môjho názoru malo hromadne odmietnuť a treba s tým urýchlene niečo urobiť.
Na liečbu ľudí nepotrebujeme žiadne počítače ani telefónne čísla.
V súčasnosti však stále úplne chýba prevencia.
Ako lekári sa v zdravotníctve, v rámci odbornej prípravy, takmer nikdy neučíme, ako udržať niekoho zdravého.
A to je kľúčový bod. Pretože ak udržíme ľudí zdravých, udržíme ich v dobrej kondícii, budeme potrebovať
menej lekárskej starostlivosti, menej nemocníc atď.
Obe tieto skutočnosti sú nežiaduce.
A keď sa pozriete, aj u nás v Európe sme mali túto tradíciu.
Potom však prišla Rockefellerova nadácia a v 60., 70. a 80. rokoch boli riadené aj veľké kampane.
Môžete si prečítať o tom, ako boli ľudia neschopní, zámerne neschopní, ako už nebrali svoje
zdravie do vlastných rúk, ale spoliehali sa na úrady.
Tá bola následne začlenená do programu lekárskej prípravy.
A to nedáva zmysel, ak chcem, aby rastlina v záhrade prosperovala, tak tam nepôjdem, keď má problém, a niečo na ňu nalejem.
Namiesto toho sa pozriem: Čo má jesť, čo má piť a koľko má slnka.
Takže ak to trochu oddelíme od systému, vieme, že toto je vlastne základná myšlienka liečebného systému.
A kedysi sme mali pluralitu názorov - vždy rád čítam staré knihy o lekárskych prístupoch - pred
Rockefellerovou nadáciou existovalo umenie liečby.
Každý mal svoj vlastný individuálny liek. To, čo urobil jeden človek svojim ľuďom v jednej dedine, nemusí nutne
znamenať, že to isté urobil aj v inej dedine o pár ulíc ďalej.
Ale tak sa to celé vyvinulo.
Ako došlo k tomuto vývoju, že Rockefellerova nadácia, už ste to niekoľkokrát spomenuli, mala taký obrovský vplyv
za posledných niekoľko desaťročí, za posledných 100 rokov.
Prečo sa od týchto liečivých aspektov, ktoré sme mali kedysi, prešlo k čistej prístrojovej a prípravkovej medicíne?
Peniaze. Takže to bolo celkom jednoduché, uznalo sa, že na začiatku devätnásteho a dvadsiateho storočia boli homeopatia,
osteopatia, chiropraxia, naturopatia uznávanými lekárskymi štúdiami, ktoré prebiehali paralelne a mali aj rovnaké práva.
A potom ste si uvedomili, že na petrochémii sa dá zarobiť oveľa viac peňazí.
A práve to sa v súčasnosti deje v medicíne: Všetko ostatné, čo tvorí človeka, je vynechané.
Áno, ako som už povedal, nie je to záujem liečiť, ale udržať niekoho na lieku do konca života.
Pri kardiovaskulárnych ochoreniach je asi najzrejmejšie, že poznáme príčinu.
Poznáme účinné spôsoby liečby, ale v systéme, ktorý máme teraz, by sme nedostali žiadnu odmenu a žiadny lekár by nemohol žiť.
A v Škandinávii už máme iné modely, kde má každý lekár jednoducho sadzbu, peňažnú sadzbu, paušálnu mesačnú sadzbu - a
nezáleží na tom, koľko má pacientov, čo s pacientom robí.
Aj to by bola možnosť pre systém budúcnosti.
Musíme si tiež dať pozor, aby sme opäť nevytvorili centralizovanú štruktúru, ktorá by bola všade, pretože musíme vystúpiť
z WHO, pretože vieme, kto sú darcovia, ktorí za ňou stoja.
Myslím si však, že tieto decentralizované pohyby mimo systému sú veľmi optimistické.
Ako by sa dal tento učebný plán zmeniť?
Kto by mal rozhodovaciu právomoc? A čo by sa muselo stať, aby dnešní mladí študenti dostali lieky zajtrajška?
Budúcnosť medicíny musí zmeniť mnoho vecí. Musí sa zmeniť vplyv priemyslu na učebné osnovy.
To je prvá vec, ktorá sa musí stať.
Druhá vec, ktorá sa musí stať, je, že znovu zavedieme slovo druhovo vhodný pre ľudí.
Existuje niečo, čo každá ľudská bytosť bytostne potrebuje, čo je súčasťou nášho druhu.
A všetkým ľuďom. To je druhovo vhodné. Druhová primeranosť musí byť základným princípom nových učebných osnov.
Potom samozrejme musíme zmeniť usmernenia.
Samotné usmernenia, slovo už znie ako vedúce médiá, je obrovský problém, je vyrobený v priemysle.
A lekári sa domnievajú, že sa musia pohybovať v rámci týchto zábran a že všetko naľavo a napravo od nich je zakázané.
A boja sa používať svoj vlastný rozum, pretože na to nie sú vyškolení.
Profesor Bhakdi, ak myslíte na svojich kolegov, ktorí stále žijú v starom spôsobe myslenia, že politika koruny bola
správna a očkovanie je dôležitejšie, ako ich môžeme osloviť?
Máte nejaké nápady, ako by sme ich mohli priblížiť realite?
Nie je to tak, že by lekári boli hlúpi. Nie sú hlúpi. Väčšina z nich je veľmi inteligentná.
Nie je to tak, že by chceli zlé veci. Väčšina z nich chce dobré veci.
Ale oni sú, Michael, indoktrinovaní. Sú indoktrinovaní.
Len malá časť z nich unikla a uvedomila si, že usmernenia, odporúčania, že niečo nie je v poriadku.
Teraz, keď sme zažili túto katastrofu s Coronou, sú možno ľahšie dosiahnuteľné.
Tieto príbehy o očkovaní vznikli, pretože boli nakoniec vymyslené. A je na nich neuveriteľne málo pravdy.
A pravdou je, že veľká časť týchto očkovaní má hrozné vedľajšie účinky. Ale kto sa to vôbec odváži povedať?
Mainstream a všetci ľudia, ktorí sú vypočutí, hovoria: hliník je najrozšírenejší ťažký kov na svete.
A všetci ho vdychujú a jedia každý deň. Nič to nerobí.
A malé množstvá, ktoré sa vstrekujú s týmito inaktivovanými vakcínami, sú vo všetkých inaktivovaných vakcínach
a relatívne vo vysokých koncentráciách. Je ich oveľa menej ako toho, čo zjete, takže na to zabudnite.
Ľudia vám však nepovedia, že je veľký rozdiel medzi tým, keď niečo zjete, a tým, keď si niečo vstreknete do tela.
Pretože to, čo sa vstrekuje, je presne to, čo som povedal o koróne.
Tieto vakcíny tam nezostávajú, ale dostávajú sa do krvného obehu.
Hliník v krvnom obehu sa okamžite dostáva do všetkých orgánov vrátane mozgu.
Jeden z ľudí, ktorí o tom vedia najviac, sedí vedľa mňa.
A v mozgu je tento hliník zlý. Hliník v mozgu nerobí nič dobré, len zlé.
Dostáva sa aj do všetkých ostatných orgánov. A hliník nie je ničím dobrý. Nie je to tak?
Preto navrhujem, aby sme to prehodnotili.
Chceme deťom v troch mesiacoch vstrekovať do svalov vakcínu s hliníkom - teraz chcú začať ešte skôr -
aby sa dosiahla toxická koncentrácia v krvi dieťaťa?
Vždy. Sú jedovaté.
A čím je dieťa menšie, tým je koncentrácia vyššia, pretože sa samozrejme prvýkrát distribuuje v tomto malom objeme.
Áno, a je veľmi zriedkavé, aby sa vírusy skutočne dostali do krvného obehu a šírili sa vo veľkom množstve a vo vysokom počte.
Áno, keď sa to stane, môžete veľmi ochoreť. Ale stáva sa to veľmi zriedkavo, pretože aj to je problém mojich kolegov.
Čísla už v medicíne nič neznamenajú. Číslam nerozumejú.
Nechápu, že ak má niekto chrípku alebo korózu a do krvného obehu sa sem-tam dostane vírus, alebo 10 vírusov, alebo
100 vírusov, alebo milióny vírusov, že ľudia na to nezomrú.
Naopak, ak do tela vstreknete miliardy, nie milióny génov, ktoré sú dobre zabalené, aby sa nedali zničiť,
potom je krvný obeh zaplavený množstvom chránených vírusov.
A ak majú protilátky, protilátky nemôžu účinkovať, pretože tento lipidový obal chráni vírusy, gény.
A to je veľký zločin, ktorý bol spáchaný.
Ach. Títo ľudia, nobelisti z minulého roka, sa postarali o to, že nezničiteľné gény boli v neuveriteľnom množstve
vpravené do tiel miliónov ľudí, myslím, že už miliardy.
A poburujúce je, že vedeli, že účinky sú neznáme.
Relevantné údaje sa zbierajú až po uvedení na trh, píšu ľudia z Inštitútu Roberta Kocha.
Vyhlasujete, že by sa mal uskutočniť experiment na ľuďoch.
Nemám slov. A teraz vyzývam svet. Aby sme s tým niečo urobili. Naozaj musím povedať, že toto sú sprisahanci.
Keď pozorujem medicínu a som aj členom Lekárskej komory a rozprávam sa s kolegami, uvedomujem si,
ako sú niektorí lekári znepokojení tým, čo sa stalo.
Neradi o tom hovoria, ale všetci alebo väčšina lekárov v skutočnosti vie, že sa niečo úplne pokazilo.
Ak sa na to pozriete, v Nemecku existujú prieskumy, ktoré ukazujú, že približne polovica nemeckej populácie pozná
niekoho alebo bola postihnutá vedľajšími účinkami očkovania.
Podľa môjho názoru viedol koronavírus v posledných rokoch k zásadnej kríze modernej západnej medicíny.
A ľudia vidia, že to všetko bol nezmysel, ak dovolíte ten výraz.
Koľko ľudí si myslíte, že ku mne do ordinácie prichádza so zdravotnými problémami po očkovaní, kde ich
starý otec zomrel na očkovanie, kde ich sestra je vážne chorá po očkovaní alebo príbuzní, známi.
Ľudia za mnou chodia do ordinácie a hovoria: Pán doktor, ja nie som očkovaný, ale moji očkovaní kolegovia sú stále chorí.
Stále zlyhávajú. Všetci to zažívame každý deň. A my lekári to zažívame každý deň.
Lekári o tom neradi hovoria, pretože mnohí lekári prirodzene presadzovali očkovanie.
V súčasnosti však zažívame kolaps dôkazov.
Poviem vám rovno, že John Ioannidis pred viac ako 20 rokmi publikoval, že 90 percent štúdií je
nesprávnych - jedna z najčítanejších vedeckých publikácií.
A teraz si to ľudia uvedomujú. Ľudia si deň čo deň uvedomujú, že to, čo im hovorili o očkovaní, nie je pravda.
Toto je ďalší krok v tomto systéme, prečo je medicína v kríze.
A vedeli sme, čo nám škodí a čo nám pomáha.
Boli spresnené kritériá na liečenie očkovania a autizmu. Vieme, že je to nebezpečné.
Teraz môžeme povedať: "Dobre, budeme robiť ďalších desať rokov výskumu.
V nasledujúcich desiatich rokoch sa však budú každý deň rodiť deti s rizikom autizmu 1:32
alebo ešte vyšším. Prečo to jednoducho neukončíme?
Prečo to jednoducho neprestaneme robiť, kým nebudeme vedieť, či to môžeme vylúčiť?
Otázkou nie je, či môžeme dokázať, že to tak nie je, ale musíme to zastaviť, aby sa jednoducho nikto nenarodil s potenciálom
ochorieť kvôli niečomu, čo sme zmenili a čo tu predtým nebolo.
Kto ovláda vedomosti, ovláda aj názory.
A globalistickí hráči a siete sú si toho, samozrejme, až príliš vedomí.
Do novinárskych sietí a mediálnych spoločností na celom svete sa investujú miliardy, ktoré si ponechávajú moc interpretovať
každú významnú udalosť a vývoj vo svete a predovšetkým jasne informovať obyvateľstvo o tom, čo si má o tom myslieť.
Tento informačný monopol je zároveň ústredným pilierom globalistickej transformácie.
A to je ústredná kotva v boji elít proti ľudu.
Najdôležitejší nástroj na ceste k neslobode je každému jasný.
Dnes môže každý zobrať svoj mobilný telefón, nahrať video a nahrať ho na TikTok, Instagram alebo YouTube.
Jednoducho zdieľanie vlastných myšlienok a vízií. To je prvý krok.
Ak chcete byť súčasťou tohto alternatívneho média, môže to urobiť každý.
A to je na dnešnom dni pozitívne.
Médiá môžeme využiť na niečo pozitívne a vyslať pozitívne posolstvo.
Alebo jednoducho strávime celý deň v posteli rolovaním na TikToku alebo pozeraním seriálov.
A vždy sa to začína vaším vlastným rozhodnutím: čo si vyberiem?
Ak chcem na tomto svete niečo zmeniť, musím niečo urobiť.
Môj otec jednoducho študoval túto štvrtú mocnosť od základov a uvedomil si: štvrtá mocnosť
vôbec nie je štvrtá mocnosť, je to prvá mocnosť.
Už žiadne povinné poplatky za túto vojnovú propagandu, za tieto takzvané vedúce médiá, ktoré tu rozhadzujú miliardy, za
notorické lži, ale táto štvrtá moc sa stala prvou mocou a patrí späť ľuďom, a preto veľmi tvrdo pracoval na ľudovej sieti.
A kľúč k novým médiám vidím aj v novom človeku, ktorý to vlastne presadil.
V skutočnosti to povedal v provokatívnej vete. Povedal: Nový svet je bez peňazí.
A potom vždy, áno, potrebuje peniaze. Samozrejme, že potrebuje peniaze, ale nie je to v centre pozornosti.
Skôr je to dobrovoľníctvo, dávanie, plné investovanie seba samého v pevnej viere, že všetko sa mi
vráti, pretože človek, ktorý vidí môj výkon, ma podporí.
A tu vidím sebareklamu ako extrémny model pre budúcnosť.
Teraz je čas vypnúť kohútik s peniazmi slobodných médií zo všetkých strán.
Počul som o AUF1, desať účtov zrušených. Chcete sa dostať všade.
Tu je pevný základ v slobodných médiách, do ktorých ľudia dobrovoľne investujú a
hovoria: Je to moja záležitosť, je to moja vec.
Po práci trávim svoj čas, využívam svoje schopnosti, svoje vedomosti.
Myslím si, že to je základ, ktorý mimoriadne dobre zabezpečuje nové médiá, aj to, že zostávajú populárnym hnutím.
To ma na našej práci fascinuje. Takto to vzniklo.
Dnes máme viac ako 2 000 dobrovoľných prispievateľov do rôznych projektov: Stimme&Gegenstimme je určený na offline distribúciu.
Kde hovoríme, že je to len hárok A4, predná a zadná strana, a ja ho odovzdám dvom ľuďom a motivujem ich, aby
ho dali opäť dvom ľuďom, aby ho dali opäť dvom ľuďom.
Túto sieť budujeme aj teraz. Je to tiež koncept, ktorý má pre mňa v súčasnosti charakter nových médií.
Ale všetko je vždy založené na ľuďoch. Závisí to na vašej vlastnej zmene, na vašej vlastnej schopnosti konať.
Nový systém je založený na nových ľuďoch.
A potom sme si tiež istí, že neexistuje táto závislosť od podnikov, to je ešte lepšie v dobrovoľníckom sektore.
Nie ste vôbec finančne závislí, ale môžete povedať to, čo je potrebné.
Bolo tiež veľmi pôsobivé vidieť ducha komunity, ktorý ste vtedy mali.
O 90 minút neskôr bola hala vyčistená. Bolo to ako švajčiarske hodinky.
Takže to bolo naozaj pôsobivé. Pozdravujem vás vonku, doma.
Pozdravujem otca a celú rodinu.
Áno, veľmi pekne ďakujem.
Zo skúseností z NDR viem, že žurnalistiku a médiá nemožno myslieť bez politického systému.
V NDR muselo najprv odstúpiť vedenie SED. Najskôr museli odstúpiť Honecker, Mittag a Herrmann,
t. j. predseda strany, hospodárstvo a propaganda.
A na druhý deň mohla žurnalistika okamžite priniesť to, čo od nej ľudia chceli.
Dnes máme mediálnu krajinu, vedúcu mediálnu krajinu, ktorá je pevne v rukách štátu, politiky, korporácií, verejnoprávnych
médií a platforiem, ale aj veľkých novín, ktoré sú v rukách niekoľkých ultrabohatých rodín: Mohn, Burda Bauer, Holzbrink.
Takže musím začať svoju víziu spoločnosťou, v ktorej všetci, vrátane nás tu na pódiu, nás tu v miestnosti,
nás pri obrazovkách, v ktorej všetci môžeme mať slovo, mať slovo, keď ide o naše životy.
Na to nepotrebujeme len informácie, ako to jasne ukázala vaša prezentácia, potrebujeme
predovšetkým transparentnosť. Informácie sú nástrojom moci.
V tejto oblasti sme v posledných rokoch zaznamenali obrovský skok v oblasti kontrareklamy,
Aj tak by som chcel poznať finančný stav každej žiadosti o dar, aj keď ide o život alebo životnú silu, ako vo vašom prípade,
Elias. Stále chcem vedieť, aká je finančná situácia pri každej výzve na poskytnutie darov. Je
odosielateľ pripojený k mojim 10 eurám alebo nie?
To je jedna časť mojej vízie: transparentnosť. Druhou časťou, druhým pilierom, je rozmanitosť: rozmanitosť tém, rozmanitosť
perspektív, rozmanitosť názorov. Rozmanitosť v pôvode autorov.
Teda nielen bežní veľkomestskí akademici všetkých možných farieb pleti a všetkých možných sexuálnych orientácií, ale
aj syn robotníckej triedy, dcéra farmára, deti z vidieka.
Možno aj rozmanitosť organizačných foriem. Prečo neexperimentovať s účasťou publika, neexperimentovať s prejavmi publika?
Bez zmeny politických štruktúr sa nám nepodarí vytvoriť iný mediálny priestor.
Na tomto kongrese sme vlastne videli budúcnosť.
Takže by sme mali pokračovať, pokračovať v tom v zmysle skutočnej utópie, skúšať to a takýmto spôsobom zvýšiť
tlak natoľko, aby sa politické štruktúry skutočne zmenili.
Vychádzame zo situácie, keď sa predpokladala absolútna suverenita hlavného prúdu.
Ak ste teda pred 20 rokmi konzumovali médiá, mali ste k dispozícii len mainstream ako
alternatívu. A to sa s internetom dramaticky zmenilo.
A napokon, správanie pri konzumácii médií závisí aj od mediálnej gramotnosti diváka.
Predovšetkým by som chcel, aby sa v budúcnosti dialo trochu viac.
Ak by si totiž diváci uvedomovali manipulačné techniky, ktoré sa na nich deň čo deň
neustále používajú, boli by voči nim oveľa odolnejší.
A potom by aj propaganda bola menej účinná.
A áno, chcem jednoducho médiá, ktoré ľuďom poskytujú informácie, ktoré potrebujú na to,
aby si mohli lepšie zorganizovať svoj život.
A nie naopak, ako to zažívame v súčasnosti.
Médiá nerobíme pre seba, pretože by sme mohli robiť niečo iné.
Robíme to preto, lebo sa mení spoločnosť, politika, rámcové podmienky a budúcnosť.
Pretože mám deti, mnohí z vás majú deti. Nechceme, aby vyrastali vo svete, kde sú len otrokmi alebo kde už nemajú
právo na existenciu kvôli transhumanizmu a musia odísť.
Takže chceme niečo zásadne zmeniť.
A preto sa vždy hovorí, že otázka alternatívnych médií alebo táto nepríjemná téma cenzúry
je len náš problém. Je to problém všetkých.
Ak existuje cenzúra a neexistujú alternatívne médiá, ľudia sa nemôžu dostať k informáciám.
A potom sa nemôžu presvedčiť sami.
Ak chceme slobodné médiá, potrebujeme slobodných občanov, potrebujeme slobodnú, oslobodenú politiku.
Sú to nádoby, ktoré medzi sebou komunikujú. Bez jednej z nich nie je možná druhá.
Pokrokom v médiách dosiahneme pokrok aj v spoločnosti.
S rozvojom spoločnosti sa mení aj politické rozloženie síl.
Pretože keď sa lož pustí do boja s pravdou, vieme, kto nakoniec zvíťazí.
A na začiatku, samozrejme, chcete len vzdelávať alebo sa zaoberať témami, ktoré ma osobne zaujímali alebo stále zaujímajú.
Potom sa tým zaoberám a okamžite dostávate protivietor a okamžitý tlak zo strany YouTube, zo strany týchto
platforiem. Ale kľúčom je pokračovať a nevzdávať sa.
A to je veľmi, veľmi ťažké. Ale na tomto dnešnom kongrese vidím, že je to možné.
Samozrejme, bolo by lepšie, keby sa k tomuto kroku odhodlalo ešte viac mladých ľudí a zverejnilo
svoj názor alebo sa ho aspoň odvážilo vysloviť.
Ľudia, ktorí sú teraz stále uväznení v tomto, áno, našiel som skvelé slovo, v myšlienkovom žalári
systémových médií. Áno, ako sa k nim môžeme dostať?
Verím, že ľudia majú okrem väzenia myšlienok aj druhé väzenie, väzenie prosperity. Aj o tom sa dnes niekoľkokrát hovorilo.
Vo svojom výskume som zisťoval, čo spôsobuje, že ľudia prestávajú zapínať Tagesschau a prechádzajú
napríklad na AUF1. Odpoveď je pomerne jednoduchá.
Medzi osobnou skúsenosťou a oficiálnym príbehom musí byť vždy medzera.
Keď sa oficiálny príbeh prestane zhodovať s osobnou skúsenosťou, ľudia začnú hľadať iné informácie, na Golane alebo inde.
Tieto poruchy bude v každodennom živote pociťovať čoraz viac ľudí.
A potom je dobré, že existujú ponuky, ako je tá vaša, vaša ponuka, všetko, čo tu máme na pódiu, že
existujú tieto ponuky, pretože tam ľudia nájdu odpovede.
Takže aj tu musíme pokračovať a veriť, že realita, a teda aj čas, sa vyvinú v náš prospech.
Ekonomické údaje nenaznačujú nič iné ako to, že v budúcom roku 2025 nastane neuveriteľná vlna platobnej
neschopnosti s masovou nezamestnanosťou a podobne.
Teraz dochádza k veľkým otrasom a my musíme postaviť svoje lode, musíme sa postaviť, musíme byť
pripravení, musíme byť rozpoznateľní ako majáky pre hľadajúcich, keď sa nejako potknú v tme.
A preto. Mali by ste naozaj prinútiť médiá GEZ, aby pracovali večer na dobrovoľnej báze zo svojich vlastných obáv s
vlastnými zdrojmi a potom by ste boli na rovnakej úrovni a mohli by ste vidieť, kde majú ľudia naozaj záujem.
Od začiatku sme sa spoliehali na vlastné servery a infraštruktúru, ale ostatných sme nepustili a myslím si, že to
je kameň, ktorý môže zvrhnúť Goliáša, ak si každý naozaj nájde vlastný prak a vytvorí si vlastné decentralizované systémy.
A potom sa navzájom spájajú do sietí a federujú sa, nachádzajú sa navzájom, decentralizovane.
Ale ja hovorím, ako môžete začať hneď teraz a tu je samozrejme kľúčovým slovom lokálna sieť, naozaj zavolajte ľuďom a povedzte,
ľudia, ste v oblasti, získajte nám informácie, potrebujeme najlepších odborníkov, musíme mať najlepšie informácie.
Tiež hovorím, že profesionalita a tak ďalej je úplne dôležitá a potrebná.
Na druhej strane, ak máte naozaj špičkové informácie, špičkových odborníkov, tak sme boli vždy prekvapení, ako tie
najneprofesionálnejšie programy išli do miliónov, keď sme investovali do iných produkcií a podobne.
Točili sme aj hrané filmy, kinofilmy, všetko na dobrovoľnej báze, a stále nás
vyhadzovali z kín a neviem čo ešte, obrovské výdavky.
A popri tom ste produkovali aj inú prácu, ale mala určitý spád a ľudia ju potom chceli, potrebovali ju.
Predtým, ako sa dostaneme viac do tejto rovnováhy, do spravodlivosti, musíte jednoducho vyčerpať všetky prostriedky a
tu je absolútnym plusom lokálna sieť, ktorú považujeme za ústrednú stratégiu pre budúcnosť, musíte využiť všetko, decentralizované
servery, sociálne médiá tak dlho, ako je to možné.
Neustále prijímame nové stratégie, nové prístupy, nové cesty, organizujeme pracovné skupiny, v ktorých diskutujeme o tom, ktoré
sociálne médiá reagujú na ktorú cenzúru, čo je kde ešte možné?
Musíme zostať aktívni na všetkých frontoch, ale aj na miestnej úrovni, vytvárať siete, volať ľudí do siete, volať
im z anonymity a hovoriť: Hej, ty žiješ tam a tam, choď tam na podujatie, urob fotky, pošli ich sem.
Musíme získať náskok a potom nechať našu profesionalitu rásť.
Vždy však využite zdroje, ktoré máte, a choďte naplno.
Od samého začiatku som bol za túto tézu a od samého začiatku, teda od roku 2005, 2006, takže keď sa zrodil
YouTube, boli sme pri tom od samého začiatku, a preto som v tejto téme trochu tvrdohlavý, ak mám byť úprimný.
Nechcem byť vyhnaný z tohto veľkého trhu.
Ak predávate výrobok, idete na trh a kričíte, potom ho predávate.
Ale ak niekto príde a povie: nie, nie, svoje veci môžete ponúkať len v poslednom rohu, v poslednej uličke, nebudem s
tým súhlasiť, pretože to narúša hospodársku súťaž a trvám na tom, aby boli podmienky rovnaké pre všetkých.
Ale ako som povedal, som tvrdohlavý. Stalo sa nám to už niekoľkokrát.
Práve sme začali odznova na začiatku roka 2024 na YouTube.
A tiež som toho názoru, že to musíme urobiť, pretože práve tam sú ľudia, ktorých musíme osloviť, aby sme niečo zmenili.
Koniec koncov, nemá zmysel hrať stále v rovnakej bubline.
Plus Shadow Bans, náš najväčší kanál, 280,000 predplatiteľov.
Ak tam nahrám video a nezáleží na tom, či sa obsah trafí alebo minie, ako ste práve opísali
, dostane 2000, 3000 kliknutí a to je všetko.
Ak sa YouTube v určitom okamihu naozaj rozhodne pre radikálny krok a nadobro zakáže všetkým prístup na platformu, čo je
vďaka umelej inteligencii určite možné, potom by sa dosiahol bod, keď by spotrebitelia boli nútení opäť hľadať nové spôsoby.
Ľudia sa chcú baviť, chcú chlieb a hry. Bohužiaľ, tak to je.
V tejto alternatívnej bubline by sme to nemali úplne ignorovať.
Myslím si, že pre zmenu spoločnosti a politiky je nevyhnutné, aby sa aj tieto médiá rozpadli.
Je to bažina. Nemôžete ju reformovať. Druhou je cenzúra.
Cenzúra musí byť zakázaná zákonom, ak hovoríme o zákonoch.
Čo je to cenzúra? Cenzúra nie je len to, že nás odrežú od konkurencie. Nie, zažili sme ju
v prípade spoločnosti Corona. Cenzúra zabíja.
Cenzúra zabíja. Veľa divákov, ktorí sa nám za posledné dva roky ozvali, nám totiž povedalo, že keby som
videl váš program, tak by som do seba tie sračky nepustil.
A teraz som kvôli tomu chorý alebo som stratil drahého človeka . Nedostal som žiadne vysvetlenie.
Zadal som to do Googlu: Očkovanie nebezpečné.
A našla som len stránky nemeckej vlády a Wikipédie, kde sa uvádza, že očkovanie chráni a
je bezpečné. A Lauterbachovo video tisíckrát.
Takže tu je cenzúra. V budúcnosti sa to musí riešiť ako neposkytnutie pomoci.
Ak prechádzam okolo dopravnej nehody a len sa jej smejem, môžem byť trestne stíhaný, pretože som nepomohol.
A keď médiá alebo korporácie zo Silicon Valley cenzurujú, môže sa stať, že odrežú ľudí od dôležitých informácií.
To treba prísne zakázať, inak to bude regulovať voľný trh a my ich aj tak vyženieme. Ale to je ten problém.
Revolúciu nemožno načrtnúť v jednotlivých krokoch, ale v ďalekej budúcnosti nesmie existovať
cenzúra a verejné financovanie len jednej strany.
Ide o demokraciu zajtrajška.
Čoraz viac ľudí vníma súčasný stav EÚ-Európa ako simuláciu demokracie, kde sa demokracia veľmi vychvaľuje
a posväcuje, ale v skutočnosti sa neuvádza do života.
Západné prebudené elity a ich masmédiá tvrdia, že len ony predstavujú demokraciu. A
že ich demokraciu treba neustále brániť.
Čoraz viac ľudí zažíva neslobodu, prenasledovanie zo strany štátu a represie.
Štát je často vnímaný ako panovačný nástroj mocných.
Dnes sa už nehovorí o ľude, od ktorého mala pochádzať všetka moc.
Som pevne presvedčený, že v súčasnej situácii ide o viacnásobný štátny prevrat - o rozpad deľby moci na širokom fronte.
A že sme konfrontovaní s krutým režimom, ktorého krutosť si podľa mňa väčšina obyvateľstva neuvedomuje.
A preto citujem z našej najnovšej publikácie Gegendruck:
Zlá zmes vládcov sa drží pri moci pomocou dravých lží, masívnej korupčnej cenzúry, všadeprítomnej propagandy,
permanentného porušovania zákonov, vojnových výkrikov a permanentných štátnych útokov proti akejkoľvek opozícii.
V dôsledku toho sa vlády, korporátna ekonomika a anonymné byrokracie čoraz viac menia
na sieťové zločinecké politické organizácie.
Pojem kriminokracia by mohol byť adekvátnym opisom monštruózneho mocenského syndikátu postmoderny.
A demokracii sa musíme učiť predovšetkým preto, lebo sme ju nikdy nemali.
Pre mňa demokracia dnes v skratke znamená zvrátenie všetkých existujúcich vzťahov . To
znamená všetko sa učiť nanovo, všetko preškoliť.
A na záver môjho prvého vyhlásenia by som chcel povedať, že musíme zdokumentovať zločiny posledných rokov.
Pretože ak systém padne, a ja dúfam, že sa tak stane, budeme potrebovať dokumentačné centrum pre zločiny režimu.
Je to nevyhnutné, ak sa chceme posunúť do novej spoločnosti, pretože starí gangstri a zločinci, organizovaní zločinci, musia
byť v rámci právneho štátu určitou formou volaní k zodpovednosti.
V zásade sú veľmi dobré predpisy, ktoré máme v Nemecku alebo Rakúsku, t. j. naša ústava z rokov
1923, 1928 alebo nemecký základný zákon z roku 1949.
Sú teda dobre premyslené a stanovujú rozumné pravidlá demokracie.
Ako sme však videli v posledných nie rokoch, ale desaťročiach, táto erózia, ktorá tu už bola spomenutá, nestačí.
A existujú rôzne spôsoby, ako tento súbor pravidiel podkopávajú alebo využívajú sily, ktoré nevidíme, ktoré sme si nevybrali,
ktoré nemôžeme kontrolovať, aby nám vnútili svoju vôľu.
A tu vidím dve veľmi dôležité veci pre demokraciu zajtrajška.
Jedna vec je, že politici sú opäť skutočnými zástupcami ľudí. Teraz to znie tak samozrejme.
Ale politik dnes zastupuje všetky záujmy, záujmy farmaceutického priemyslu, záujmy všetkých tajných
služieb, zahraničných tajných služieb v prospech.
A to sa musí skončiť. A len čo sa stane zástupcom ľudu, bude zodpovedný len ľudu, panovníkovi.
Ľudia si musia uvedomiť svoju moc.
To znamená druhú zložku: Potrebujeme opäť občanov, ktorí si zaslúžili toto meno, a nie len nejakých konečných spotrebiteľov.
Aj títo občania sa musia informovať. A to presahuje rámec zábavného programu v tábore v džungli.
Horst Seehofer by dodal: Tí, ktorí rozhodujú, nie sú zvolení a tí, ktorí sú zvolení, nemajú o čom
rozhodovať, povedal vtedy nádherne do kamier.
Nobelovu cenu mieru dostala EÚ, ktorá sa teraz pripravuje na vojnu proti Rusku, alebo vrah z dronu Barack Obama.
Žijeme v absolútnej simulácii.
Som presvedčený, že je možné, a tu sa zastavím pri svojom programovom vyhlásení, aby sa zodpovední politici
stali zástupcami ľudí, keď sú zaťažení zodpovednosťou.
Ak dnes medzi primitívnymi národmi náčelník obetuje svojich ľudí, pretože im prikáže urobiť niečo zlé, falošnú vojnu
alebo niečo podobné, potom ho sťali, napríklad medzi Indiánmi.
Je tu zodpovednosť. A ak politik urobí niečo, čo je zlé pre spoločnosť, musí niesť zodpovednosť.
Sme civilizovaní a nikoho nestíname ani nevešiame na žeriavy. Ale musí byť potrestaný.
Musí byť zodpovedný svojím majetkom. To však nie je možné.
Nezávislosť súdnictva, nezávislá od záujmov štátu. Čo to znamená?
Pre mňa to znamená, že súdnictvo skutočne stíha a sankcionuje trestné činy spáchané štátom, porušenie zákona,
porušenie ústavy a prípadne porušenie trestného zákona.
Len vtedy si môžeme byť istí, že máme nezávislé súdnictvo, ak skutočne dohliada na štát, ktorý môže zneužívať svoje
funkcie alebo možno zrádzať ústavu, a tým aj záujmy občanov.
A práve v tom spočíva. A váš prípad to dokazuje. Ukazuje to mnoho prípadov.
Takmer každý z nás je nejakým spôsobom postihnutý.
Corona samozrejme predovšetkým v pôsobivej miere ukazuje, že presne toto sa nedeje.
Áno, odovzdáme otázku Michaelovi Ballwegovi.
Áno, chcel som niečo dodať, pretože je to veľmi dôležité. Svojvoľnosť sa môže vždy odohrávať len v tme.
A myslím si, že veľa ľudí nevie, ako takýto trestný proces prebieha.
Trestné procesy sú teda verejné, ale nezaznamenávajú sa, ani sa z nich nerobia zápisnice.
V celom tomto postupe teda nie je nič zdokumentované. A to otvára dvere svojvôli.
Ak teda naozaj tvrdíme, že máme nezávislé súdnictvo, potom musí byť aj kontrolované.
A to je najlepšie kontrolovať širokou verejnosťou.
A proti verejnému vysielaniu súdneho prípadu, ako je ten môj, nemožno nič namietať.
Po prvé, samozrejme, zaznamenávať, aby ste mohli neskôr pri audite zistiť, čo sa vlastne
stalo. A aby ľudia mali aj kontrolnú funkciu.
V Nemecku sme nikdy nemali nezávislé súdnictvo.
Napríklad súdnictvo bolo vždy hybridné, ako všetci vieme.
Všetky prokuratúry sú závislé od pokynov a práve tam leží prvá mŕtvola v paprike.
A to znamená, že len prostredníctvom tejto konštrukcie nemôžu dosiahnuť nezávislé súdnictvo.
Bez ohľadu na reakčné súdnictvo.
Som v tom prirodzený, pochádzam z právnického prostredia.
Viem, akí sú títo ľudia, a jediná rozumná vec, ktorú raz povedal môj starý otec, bola, že na súde nejde
o spravodlivosť, na súde dostanete rozsudok.
Bodka. Skvelá veta, pravda.
Revolúciu, a najmä násilnú, treba jednoznačne odmietnuť. Život si treba ctiť.
USA nie sú ničím iným ako štátom, ktorý vedie násilnú vojnu a zbrojí.
A Mike Lofgren, ktorý to tu pozná až do špiku kostí, bol mnoho rokov poslancom parlamentu.
Napísal knihu The Deep State. V knihe dokázal, že priemerný kongresman je minimálne na
40 až 50 percent zaneprázdnený získavaním peňazí.
Tak, a to robia takmer výlučne zbrojárske spoločnosti. A potom sa môžete zamyslieť nad tým, prečo sú USA takým vojnovým štátom.
Nielen kvôli ich vlastnej ideológii: "Musíme byť prví."
Môžete sa o tom dočítať vo všetkých dokumentoch o zahraničnej a bezpečnostnej politike a
spravodajských službách, ak sú k dispozícii.
A z programov a vyhlásení o národnej bezpečnosti opakovane vyplýva, že musíme byť prví.
Svet sa musí orientovať na nás a tak ďalej. Každý, kto je takýto, má už vo svojom programe vojnu.
A preto nepotrebujeme tento druh demokracie, pretože to nie je demokracia. Potrebujeme úplne nové postupy.
Lebo kto má vlastne takpovediac určovať, možno aj viesť, usmerňovať alebo riadiť?
Nemám nič proti svetovému poriadku, rade, vysokej rade, ak sa skladá z tých najlepších
ľudí, ktorí konajú v našom najlepšom záujme.
Ak sú bezúhonní, ak sú múdri, ak sú skúsení, ak svojím životom skutočne dokázali, že sú
čestní, múdri, skúsení, ľudskí muži a ženy.
Samozrejme, tí najlepší, naozaj tí najlepší, ktorí robia zásadné rozhodnutia v zmysle slobody, pokoja a spokojnosti.
Ale títo najlepší ľudia urobia to isté.
Preto sa chcem postaviť za Radu, takpovediac Svetovú radu, ak, a to je predpoklad, ak sú naozaj najlepší.
A to je najdlhšia cesta.
Pretože to, čo sa naozaj musíme naučiť - a to je posledný bod - je úcta, slušnosť, zdvorilosť a spôsoby.
Tento nedostatok priestoru, či už na nemeckých diaľniciach alebo akokoľvek inak, tento nevysloviteľný, tento úpadok mravov, ktorý
je vlastne tiež výrazom toho, že sa neriadime tým najlepším.
A ak sú najlepší, potom sa veľmi rád zverím do ich rúk, pretože všetci máme dosť práce.
A v našich malých kruhoch, v našich malých spoločnostiach, v našich malých a najmenších jednotkách, v rodine, profesii,
komunite, meste, krajine, národe, máme aj tak dosť práce.
Ako môže štát a spoločnosť vychovať skutočne zodpovedných občanov?
Začnime pánom Schöningom zvonku.
Áno, v prvom rade, podľa diagnózy lekára, nemáme demokraciu, ale oligarchiu. Najmä v Spolkovej republike Nemecko.
Ak sa pozriete na to, kto ju vôbec založil - rodina Adenauerovcov, McCloyovci. Ako to môžeme urobiť lepšie?
Kombináciou volieb a lotérie môžeme dosiahnuť lepšie výsledky. Aj tým, že povieme, čo je.
A ja som vždy veľmi vďačný Ulrichovi Miesovi za to, že to vyjadril jasne a povedal, že sme tu organizovaný zločin.
A napríklad Beate Bahnerová, ktorá sa tiež obracia na súdy a snaží sa o nastolenie právneho štátu. To my nemáme.
Som si však istý, že vďaka rovnováhe medzi voľbami a žrebovaním, teda lotériovému systému, ho môžeme zlepšiť a urobiť praktickým.
A o to by sme sa mali usilovať.
Ak potom vyriešime aj problém s týmito podvodnými úrokovými peniazmi, potom nám zostane oveľa, oveľa viac pridanej hodnoty.
A potom by ľudia - to je samozrejme vízia - mali neuveriteľne veľa času venovať sa tomu, čo je pravdivé, dobré a krásne.
A práve k tomu smerujeme, pretože potom budeme mať zodpovedných občanov, potom budeme ako v starovekých Aténach, kde
skutočne zodpovední ľudia môžu prevziať zodpovednosť na seba.
Myslím si, že sa môžeme uberať týmto smerom a že sa nám podarilo dosiahnuť niekoľko
skvelých výsledkov, len v tom musíme pokračovať.
Štátny dlh Nemecka v súčasnosti predstavuje viac ako 2,5 bilióna eur.
Vysoké ceny energie ohrozujú konkurencieschopnosť európskych spoločností a priemyselnej výroby.
Plánované digitálne euro ohrozuje finančnú slobodu občanov.
Ako by mohol vyzerať peňažný a hospodársky systém zajtrajška, ktorý udrží ľudí slobodných a nezávislých?
Dnes o tom hovorím s týmito hosťami.
Ako by mal vyzerať peňažný a hospodársky systém budúcnosti? Čas sa kráti.
Menový a hospodársky systém budúcnosti by mal mať predovšetkým menej vlády a mal by stáť
na niekoľkých veľmi jednoduchých pilieroch.
Konkrétne, že ľudia sú slobodní a môžu slobodne konať.
Patrí sem aj štíhly štát, ktorý zaberá maximálne 10 % hrubého národného produktu.
štíhla legislatíva, kde by sme mohli vypustiť 99 % súčasných zákonov.
Peňažný systém, v ktorom štát už nebude môcť používať peniaze ako nástroj na naše
vyvlastňovanie rôznymi spôsobmi, najmä infláciou.
V skutočnosti existuje len jeden systém podporovaný zlatom, napriek Bitcoinu nevidím žiadny iný.
A v podstate nechať ľudí robiť to, čo si myslia, že je pre nich správne.
Koniec myšlienky, že politici vedia lepšie ako my, čo je pre nás dobré. To je všetko.
Môžem dodať, že si myslím, že najdôležitejšou črtou nového menového systému musí byť finančné sebaurčenie.
Nesmieme odovzdať svoje finančné rozhodovanie niekomu inému.
A práve to nás v súčasnosti ohrozuje.
Hrozí nám teda zavedenie digitálnych peňazí centrálnej banky.
A to znamená, že niekto iný rozhoduje o tom, čo smieme a čo môžeme robiť.
To znamená, že naše sebaurčenie je stratené. Pre mňa je to ústredný bod, ktorý je dôležitý v ďalšej fáze.
- A ďalší menový systém alebo rôzne systémy by nemali byť schopné vytvoriť dominantnú menu, aby sa konečne zastavil
sankcionizmus - aby každý mohol v pokoji vyrábať a hackovať.
To je pre mňa teraz z globálneho hľadiska najdôležitejšie.
Podľa môjho názoru nie je vhodné nechať všetko tak, ako je - menej vlády a podobne - ale
všetci pokračujeme v spoločnosti s voľným trhom.
Ja však hovorím skôr o určitom druhu kooperatívneho kapitalizmu, kde by sa táto
kooperatívna zložka mala jednoducho oveľa viac prejaviť.
Koniec koncov, mnohí vedci to už skúmali a jasne dokázali, že pri rovnakom úsilí môžeme spoluprácou dosiahnuť
celkovo viac príjmov, t. j. viac prosperity pre všetkých.
Alebo rovnaký výsledok ako dnes s podstatne menším úsilím.
A potom jednoducho musíte zvážiť: potrebujeme štátne peniaze? Musia byť kryté? V akejkoľvek forme?
Je to vôbec pravda o peňažnej zásobe?
Odkiaľ vlastne pochádzajú peniaze na úroky?
V konečnom dôsledku teda ide o zmenu paradigmy na mnohých úrovniach.
A ekonomika a financie sú len veľmi malou, aj keď veľmi dôležitou súčasťou tohto všetkého.
Keby som bol ministrom hospodárstva alebo financií, neprišiel by som s vlastným opatrením, ale s obrovskou informačnou kampaňou.
Nadviazal by som na Henryho Forda, ktorý raz povedal: "Keby ľudia pochopili peňažný systém,
do zajtrajšieho rána by sme mali revolúciu."</i
Myslím si, že väčšina ľudí nemá ani najmenšiu predstavu o tom, ako takýto peňažný systém funguje, a preto by som
začal obrovskú informačnú kampaň s dvoma hlavnými bodmi.
Vysvetlil by som ľuďom, že menový systém, ktorý máme od druhej svetovej vojny, je ovládaný jednou menou,
americkým dolárom, o ktorom väčšina ľudí ani nevie.
A po druhé, že centrálne banky, ktoré v súčasnosti udržiavajú tento menový systém, sú kontrolované súkromnou organizáciou v
pozadí, konkrétne spoločnosťou BlackRock, ktorá v súčasnosti pôsobí ako hlavný poradca Federálneho rezervného systému aj ECB.
Myslím si, že takýmto spôsobom by som najprv umožnil ľuďom, aby celú vec pochopili a mohli sa k nej skutočne vyjadriť.
Myslím, že je celkom dobré, ak sú peniaze viazané na fyzickú hodnotu.
Žijeme v čase digitalizácie a v čase, keď sa k nám všetky tieto kryptomeny dostávajú čoraz bližšie.
Považujem to za veľké nebezpečenstvo, pretože kryptomeny nie sú v konečnom dôsledku ničím iným
ako súborom údajov, teda nie fyzickou hodnotou.
A súbor údajov má hodnotu len dovtedy, kým ho ľudia považujú za peniaze.
Čo sa týka Bitcoinu, som skeptik, pretože si vždy myslím, že Bitcoin je ako trezor a
niekto pred ním sedí a snaží sa ho otvoriť.
A po veľkom úsilí sa mu to podarí. Otvorí dvere a čo nájde vo vnútri? Nič. Vôbec nič.
A tiež si myslím, že Dirk Müller sa úplne nemýlil, keď pred niekoľkými rokmi povedal,
že Bitcoin nie je nič iné ako trójsky kôň.
Myslím, že ak sa pozriete na to, kedy Bitcoin prišiel na svet, musíte mať určité pochybnosti.
Bitcoin bol uvedený na trh v roku 2009, krátko po globálnej finančnej kríze v rokoch 2007/2008.
V tom čase bol veľký záujem o zavedenie nového peňažného systému, digitálnych peňazí centrálnej banky.
V tom čase sa to pomaly začalo prejavovať.
A aby sa to podarilo, museli byť najmä mladí ľudia pripravení prijať digitálne peniaze všade, kde to bolo možné.
A práve túto úlohu vtedy plnil Bitcoin. Mnoho ľudí, najmä mladých, sa vrhlo na Bitcoin.
A nedávno sme videli, že s Bitcoinom sa neuveriteľne hrá.
Mnohí ľudia si neuvedomujú, že Bitcoin nie je demokratická mena.
Pretože 91 % Bitcoinu je v rukách veľkých investorov. Iba 9 % je v rukách bežných zarábajúcich ľudí.
Už to samo o sebe svedčí o tom, že túto menu môžu veľkí investori samozrejme posúvať jedným alebo druhým smerom.
A súhlasím s Ernstom Wolffom, že ak je 91 % týchto bitcoinov v rukách niekoľkých ľudí alebo veľkých
investorov, potom je veľmi, veľmi ťažké vytvoriť dôveru.
Druhou vecou však je, že Bitcoin je skutočne nesporný alebo jedinečný len dovtedy, kým sa nepodarí prelomiť jeho kód.
Je však len otázkou času, kedy bude výpočtový výkon dostatočný na prelomenie kódu.
A ak je pravda, že už boli podané patenty na dešifrovanie kódu Bitcoinu, potom je len otázkou
času, kedy bude možné dešifrovať aj tento kód.
A potom je vlastne zbytočné uvažovať o tom, či je Bitcoin skutočná vec. Pretože potom ho môžem aj rozmnožiť.
Takže toto obmedzenie, ktoré som všetkým sľúbil, je len prázdny sľub. Takže ho treba najprv dodržať.
Dnes je to bežný obchodný model. Ľudia sa zadlžujú vo fiat peniazoch, v istote zhoršenia menovej situácie.
Zhoršenie peňažnej situácie je hlavnou zložkou splácania, a tak sa nakupujú aktíva a akumuluje bohatstvo.
Týmto spôsobom sa ľudia nechali uniesť, pretože je možné vytvárať peniaze kliknutím myši, so záznamom o rezervácii.
A to už od roku 1970. Od roku 1971 sa upustilo od formálneho krytia zlatom a odvtedy sa peniaze
vyrábajú bez výkonu a bez predchádzajúcich úspor.
To znamená, že sa vyrobí a neskôr sa musí vyvinúť.
V roku 1970 mal priemerný zamestnanec v Nemecku v prepočte približne 5 000 eur.
Teraz sme na úrovni približne 30 000, čo je približne 475 percent. Dnes však môžete získať len desatinu zlata.
Inými slovami, tlačenie peňazí znížilo hodnotu práce o 90 %, ak ju prepočítame na zlato.
Dva najdôležitejšie nástroje moci na svete sú na jednej strane peniaze, t. j. pochádzame zo spoločnosti, v
ktorej niekoľko sto alebo niekoľko tisíc rokov platila táto veta: Peniaze vládnu svetu.
Nesmieme chodiť okolo horúcej kaše. Peniaze ovládli svet.
V dnešnej dobe existuje aj druhý prostriedok moci, a tým sú dáta.
Takže ktokoľvek, kto má v dnešnej dobe nekonečné množstvo peňazí a nekonečné množstvo údajov, ako napríklad človek ako Elon
Musk, má neuveriteľnú moc a môže rozhodovať o mnohom, môže sa povzniesť nad ostatných ľudí a pomôcť im určiť ich osud.
A preto som za to, aby sme pristúpili k ústave a zahrnuli do nej obmedzenie právomocí, pokiaľ ide o peniaze a údaje.
Preto som veľmi, veľmi skeptický voči akémukoľvek prístupu, ktorý umožňuje akémukoľvek štátu -
dokonca aj väčšine v štáte - vykonávať tyraniu.
A odobratie zarobených peňazí je vždy tyrania.
Niečo si od niekoho vezmem a čo s tým potom urobím?
Potom ju dám politikom. Alebo ju dostanú politici, aby s ňou mohli viesť vojnu?
Ešte horší socialistický koncept.
Preto si myslím, že by sme sa mali zbaviť myšlienky, že by tu mala existovať centralizovaná moc, ktorá obmedzuje
jednotlivca v jeho tvorivosti a v tom, čo môže dosiahnuť.
A myslím si, že patenty a licencie sú v dnešnej dobe veľmi škodlivé, najmä v IT sektore, pretože veľa mladých
ľudí, ktorí dnes zakladajú startupy, rýchlo narazí na múr, pretože porušujú tieto patenty a licencie.
Ak majú dobré nápady, rýchlo ich prevezmú veľké spoločnosti.
Môj návrh - aby som tu uviedol niečo konkrétne - by bol vzdať sa patentov a licencií v sektore IT na celom svete.
Nechcem štát, ktorý sa zmocňuje a rozkazuje sám sebe, to môžete urobiť, to môžete urobiť.
Inými slovami, plne súhlasím s Markusom Krallom a tvrdím, že štát musí byť úplne zdržanlivý.
O tom, ktorý typ je na to ideálny, musí rozhodnúť samotný trh.
Ak si veci želá väčšina alebo určitá kritická masa ľudí, môžu sa v nich zakladať charitatívne organizácie.
- Ak to tak má byť, stane sa to automaticky. Ale štát tu musí byť maximálne zdržanlivý.
A potom nedochádza k takýmto veľkým excesom.
Mali by sme jednoducho zrušiť dlh. Treba ho zakázať.
Ak sa však pozrieme na dnešok, podľa Inštitútu medzinárodných financií máme globálny dlh vo výške
približne 400 % svetového hrubého národného produktu.
Takže približne 400 percent, v závislosti od toho, na ktorý rok sa teraz pozrieme. To sa nikdy
nedá splatiť ani pri nízkych úrokových sadzbách.
V tomto ohľade nie je dlh dobrý nápad. Mali by sme sa s ním naozaj rozlúčiť.
FED je súkromná banka vlastnená súkromnými bankami, ktorým štát udelil zákonný monopol na tlač peňazí - bez akejkoľvek
odmeny - a tiež im udelil monopolný dohľad nad bankami.
Nejde o nič iné ako o oligarchickú sieť, ktorej sa podarilo podkopať trhové hospodárstvo v zmysle štátneho monopolu.
Z hľadiska trhovej ekonomiky by sa takéto veci mali odstrániť.
V USA bola najlepším príkladom banka Silicon Valley, ktorá mohla skrachovať, aby ju mohla prevziať členská banka, t.
j. banka vlastnená Federálnym rezervným systémom, JP Morgan.
Potom povedali, že sa nemusíte obávať zlých úverov, ktoré sú v nich - všetkých štátnych dlhopisov, ktoré sú znehodnotené,
pretože máte nekonečnú podporu Federálneho rezervného systému.
Pre mňa je to štátna korupcia alebo korupcia v tomto systéme.
A to len umožnilo nevyhnutnú nápravu - a to je v podstate to, čo mal Schumpeter na mysli, keď povedal, že z času na
čas musíme pripustiť bankrot, aby sme mali očistnú búrku.
Vo finančnom sektore to nebolo povolené, pretože to bolo vždy označené ako systémovo dôležité alebo niečo iné, zatiaľ čo v
reálnej ekonomike - najmä v sektore MSP - je to vždy povolené.
A to nie je správne. Myslím si, že táto nespravodlivosť je jedným z kľúčových bodov, ktoré treba napraviť.
A potom by som chcel zdôrazniť, že by sme nemali príliš oslavovať trhové hospodárstvo.
Ak si predstavím systém zdravotnej starostlivosti a budem k nemu pristupovať ako trhový ekonóm, potom vstúpim a poviem, že
musím viesť skupinu. Musím so skupinou vygenerovať veľa peňazí.
Musím svojim akcionárom ponúknuť dobré dividendy. A ako to dosiahnem v systéme zdravotnej starostlivosti?
Najlepší spôsob je udržať ľudí chorých čo najdlhšie, nechať ich, aby sa na krátky čas uzdravili, keď sú chorí,
ale vo všeobecnosti si ich udržať ako zákazníkov tým, že ich udržíte chorých čo najdlhšie.
Preto si myslím, že napríklad zdravotníctvo je oblasť, v ktorej trhové hospodárstvo nemá vôbec miesto.
A potom, a to je druhý bod, potrebujeme aj skutočný právny štát, ktorý by som chcel aspoň čiastočne spochybniť.
Pretože nemáme úplne nezávislé súdnictvo.
Ak je súdnictvo viazané pokynmi alebo môže byť ovplyvňované určitými vládnymi vplyvmi, čoho máme, žiaľ, teraz niekoľko
príkladov, nielen v prípade pána Ballwega alebo iných, ale aj vo väčších škandáloch, potom tu máme situáciu, ktorá jednoducho
nie je možná, čo nám bolo v základnom zákone sľúbené inak.
A k tomu sa jednoducho musíme vrátiť.
Toto sú úpravy, ktoré môžeme ľahko vykonať a o ktorých som si celkom istý, že sa v najbližších rokoch zavedú,
pretože ľudia ich v súčasnej podobe akceptujú čoraz menej.
Takže máme do činenia s veľkolepou sedmičkou v Silicon Valley.
Sú to spoločnosti Alphabet, Amazon, Apple, Meta, Nvidia, Tesla a jedna ďalšia spoločnosť, takže ich je spolu sedem a
vlastnia takmer všetky patenty a licencie v tejto oblasti.
Robia to, čo je pre nich výhodné, a nie to, čo je výhodné pre zvyšok ľudstva.
A to v súčasnosti dosiahlo veľmi nebezpečnú hranicu, pretože majú znalosti v oblasti umelej inteligencie, a
pokiaľ ide o umelú inteligenciu, treba povedať, že existujú skutočne alarmujúce signály.
No, chcem vám len pripomenúť, že Jeffrey Hinton, hlavný vývojár spoločnosti Google, minulý rok odstúpil
z dôvodu, že sa to všetko stalo príliš nebezpečným.
To isté platí aj o Mo Goddardovi, ktorý bol šéfom marketingu v spoločnosti Google X. Dnes cestuje po Anglicku a
zapĺňa celé sály príbehmi o tom, ako ľudstvo dosiahlo svoj frankensteinovský moment v oblasti umelej inteligencie.
Pripomeňme si, že doktor Frankenstein je fiktívna postava lekára, ktorý z častí mŕtvoly zošil človeka a vdýchol
mu život, aby zistil, že tento človek je zrazu silnejší, inteligentnejší a tiež zlejší ako on.
Sme teda na veľmi nebezpečnej hranici.
A veľký problém vidím v tom, že vývoj tejto technológie je v rukách veľmi malého počtu ľudí, ktorí sa
zaujímajú len o svoje vlastné záujmy, o svoj prospech.
Čo konkrétne môžu podnikatelia urobiť, aby sa ich peniaze a ekonomika vrátili do normálu?
Podnikatelia musia teraz uznať hodnotu vzdelávacej práce, ako je AUF1, a podporovať ju,
aby sa mohla naďalej uskutočňovať a rozširovať.
V tomto ohľade sa teda musí prestať táto zdržanlivosť, že oni to už robia a my robíme svoje.
Sme na rovnakej lodi a je nás príliš málo na to, aby sme si mohli dovoliť nechať to na iných.
Myslím si, že malé a stredné podniky by mali celkom sebavedomo ukázať, že sú skutočne základom spoločnosti, a zabezpečiť, aby
ľudia skutočne nakupovali v malých a stredných podnikoch a slúžili malým a stredným podnikom, a nie
dnešnej platformovej ekonomike, ktorá robí presný opak.
Vytvára čoraz menej pracovných miest a v skutočnosti už takmer nevzdeláva mladých ľudí.
Obrazy slobodného sveta zajtrajška, pod týmto nádherným mottom pokračujeme v našom spravodajstve z alternatívneho WEF z Prahy.
Ľavica proti pravici, hore proti spodku, migranti proti občanom.
Väčšina obyvateľstva nekriticky tolerovala totalitné koronavírusové donucovacie opatrenia.
Prispôsobenie bolo dôležitejšie ako samostatné myslenie.
Vo všeobecnosti existuje neuveriteľný tlak na prispôsobenie sa, najmä v Nemecku.
Démonizácia pojmu "laterálny mysliteľ" je symbolom toho, ako sa majú slobodní duchovia tupo a štýlovo potláčať.
Počet akademikov rastie, ale počet nezávislých mysliteľov klesá.
Vzdelávanie dospelých mimo noriem je pre masy úplne neznáme.
Je to výchovný problém, ktorý sa začína v škole a končí v našej hektickej spoločnosti.
Individuálne preťaženie, stres, riziko vyhorenia a málokto má čas alebo voľný čas na ďalšie vzdelávanie,
samostatné myslenie alebo dokonca osobnú zodpovednosť.
Kritici tvrdia, že to všetko je zámerné, aby bolo možné bez problémov riadiť vyhovujúce stádo.
Pracujú, konzumujú, platia dane a nebúria sa. Ale je to to, čo chceme?
A ako by mali alebo mohli vyzerať hodnoty a spoločnosť zajtrajška?
Osobná zodpovednosť je veľké slovo, ktoré je v slobodnej spoločnosti potrebné, ale ktoré sa učí a praktizuje príliš málo.
Že jednoducho máte pocit, že ste zodpovední za ostatných, že ste zodpovední za svoje šťastie a zdravie a že
všetci sme jedno a že ak ubližujeme iným, ubližujeme aj sebe.
V posledných štyroch rokoch som strávil veľa, veľa rokov kritikou materialistickej medicíny, konvenčnej medicíny, ktorá zaobchádza
s ľuďmi ako so strojom, ktorá oddeľuje telo, dušu a ducha, ktorá hľadá a nachádza príčinu zdravia a choroby v
najmenších stavebných prvkoch našej existencie v hmotnom svete.
A ja sa stále pýtam sám seba, ako je niečo také vôbec možné, že sa medicína nemení, keď už dávno vieme, napríklad z
psychonormológie a tiež z psychosomatických výskumov, že o zdraví a chorobe sa už nedá uvažovať inak, ako pridaním nemateriálnych
faktorov, ktoré sú možno ešte silnejšie, pokiaľ ide o otázku, čo nás udržuje v zdraví a čo nás robí chorými.
Spoliehal som sa na žurnalistiku v naivnej forme, vždy som konzumoval celé systémové médiá a musel som
si uvedomiť, že som sa nechal na 50 rokov strhnúť a zviesť do falošného spôsobu myslenia.
A otázka, prečo sa niečo nemení, sa nedá vyriešiť rozumom.
A to je pre mňa dôležité, aby som tento aspekt vniesol do tejto panelovej diskusie. Nejde tu o porozumenie.
Nejde o to, aby ste na pochopenie toho, čo sa stalo, použili čistý rozum.
Prvé osvietenstvo pred viac ako 300 rokmi, v 18. storočí, nám dalo príležitosť dištancovať sa od
šľachty a duchovenstva a vnímať sa ako občania.
Dostali sme moc rozumu a možno sme s ňou narobili veľa neplechy.
Pretože to, čo sa stalo po čistom používaní mysle so stratou racionálneho, emocionálneho a duchovného,
smerovalo k industrializácii, technizácii, kapitalizmu, neoliberalizmu a teraz sme v transhumanizme.
To znamená, že ľudia sa čoraz viac stávajú strojmi.
A ja som veľmi za to, aby sme sa nad tým zamysleli, najmä vzhľadom na posledných niekoľko rokov, a aby sme
sa zamerali skôr na iracionálne ako na racionálne veci.
Ak sa ma pýtate, aký mám obraz, musím vám povedať, že verím, že na svete neexistuje človek, ktorý by nemal zvláštnu schopnosť.
A ak tomu verím, potom by malo byť našou spoločenskou zodpovednosťou pomáhať im, povzbudzovať ich,
podporovať a trénovať, aby tento talent rozvíjali a prispievali k rozvoju spoločnosti.
Ak sa nám to podarí, dôjde k synergii medzi týmito osobami, ktoré majú neuveriteľné schopnosti.
Ak sa nám to podarí, potom pozdvihneme spoločnosť, jej hodnoty do takej miery, že vďaka technológii, ktorú sme v posledných rokoch
vyvinuli, nebudeme mať problém uspokojiť základné materiálne potreby a individuálne luxusné potreby. Ale
to by potom bola synergia a vlastne rajské podmienky.
A táto predstava ma poháňa a dáva mi silu, aby som to všetko zvládla, aj keď som trochu nepriateľská, keď mám
iné myšlienky alebo keď požadujem určitú transparentnosť.
Musím hovoriť za medicínu, mojou špecializáciou je medicína.
Chcel by som urobiť revolúciu v tejto bezduchej medicíne.
Nemôžete to reformovať, musíte to naozaj zlepšiť zdola nahor.
Keď som počul WHO, postavil som sa do pozoru.
Myslela som si, že majú múdrosť, a dlho mi trvalo, kým som si uvedomila, že to je naozaj to posledné, čo potrebujeme.
Mám vtip, ktorý sme si hovorili, keď som bol študent: Dajte študentovi fyziky zbierku fyzikálnych
vzorcov a povedzte mu, aby sa ich naučil naspamäť.
Potom sa spýta, prečo? Ak ju potrebujem, viem, kde je.
Dajte študentovi medicíny telefónny zoznam jeho rodného mesta a povedzte mu, aby si ho zapamätal. Spýta sa, dokedy?
Počas pandémie povedali, prosím, očkujte, nepýtali sa prečo, ale ako často. takže veľmi
prispôsobené, veľmi priame a nikdy sa na nič nepýtali.
A veľmi rozlišujem medzi lekármi a lekármi.
Lekárov je ako šafránu. Univerzitné nemocnice sa hemžia lekármi.
Čítajú každú štúdiu a sú informovaní o aktuálnom stave chýb.
Ak ste v tejto oblasti tak dlho ako ja, viete, že existujú zmeny paradigmy, ktorým pevne veríme.
A v určitom okamihu niekto príde a povie, že to nie je pravda.
Ak ste to už niekoľkokrát zažili, viete, že nie všetko je pevne dané.
Všetci vieme, že človek je individualita - v preklade to znamená nedeliteľná dualita.
A ja by som to rozšíril, povedal by som, že človek hovorí Indivitrium - nedeliteľná trojica medzi telom, mysľou a dušou.
Často sa môžu vyskytnúť psychické problémy, ktoré sa prejavujú fyzicky.
Ak ošetrujú telo, sú na úplne nesprávnom stavenisku.
Lekár musí vidieť človeka ako celok, nie ako súhrn jeho orgánov, ale ako súhrn tela, mysle a duše.
Myslím si, že najmä nemecké školstvo je v dezolátnom stave úplne zámerne.
Inflačné udeľovanie pseudoakademických titulov za rodový mainstreaming akéhokoľvek druhu.
Na jeho koniec si môžete dať akýkoľvek termín.
Myslím, že nám chýba odvaha priznať si to.
A ja to vnímam ako posledný úsek dekadencie, zanedbávania blahobytu, ktorý máme v našej spoločnosti, čo vedie k panike, že
si chceme zachovať aj to málo luxusu, čo tu ešte je, túto falošnú istotu, podriadiť sa všetkému, čo sa vznáša ako strašidlo.
Nie, ale sebazodpovednosť, v ktorej hovoríme, že odmietame poslúchnuť príkaz Nancy Faeserovej,
smernicu Karla Lauterbacha, pokiaľ ide o očkovanie.
Odmietame policajtov príkaz, aby sme si nasadili masku.
Nie, ako dospelí sa musíme naučiť povedať: "Nie, toto robiť nebudem a znášam následky.
Podľa môjho názoru je to aj najpokojnejší spôsob.
Pretože je to pasívny spôsob, ako niekomu povedať, že niečo odmietam, odmietam toto podanie a nebudem
dvíhať päsť ani nič iné, aby ste teraz odišli z úradu.
Politici a tvorcovia verejnej mienky sa už desaťročia sústreďujú výlučne na to, aby všetko zničili, aby všetko vymedzili, aby
všetko oslobodili od všetkých kolektívov a všetkých obmedzení.
Nikto sa už nikomu nezodpovedá. Už neexistujú žiadne pevné, stabilné piliere, dokonca ani naše pohlavie.
Takže už nič nie je pevne dané, nič si nemôžete udržať. Môžete byť čímkoľvek alebo ničím.
Mnohí ľudia sa cítia ako nič a potom hľadajú náhradnú identitu v konzume, v značkách, v oblečení. "Som používateľ Apple" alebo
v sociálnych médiách, kde potom môžete nájsť náhradné skupiny.
To všetko sú náhrady, ale nie sú skutočné. Sú to falošné identity.
Takýchto ľudí je tiež veľmi ľahké ovplyvniť. Sú veľmi ľahko ovplyvniteľní propagandou a manipuláciou.
Jednoducho im chýbajú korene. Chýba im stabilita, základy hodnôt, tradície a stabilné komunity.
Stredná trieda financuje približne 80 % príjmov.
Táto stredná trieda je tak ohrozená, že si to podľa mňa nikto v skupine ani neuvedomuje.
Sme v situácii, keď sme boli v Európe príliš úspešní, čo viedlo k tomu, že naši
konkurenti na celom svete nás teraz majú v hľadáčiku.
Či už Američanov nazývame dospelými, alebo možno adolescentmi a sme ešte v materskej škole, aj to môže
byť ten prípad. Môžeme polemizovať o tom, na čom sme.
Situácia je taká, že Európa dosiahla nezávislosť vďaka finančnému úspechu, vďaka hospodárskemu úspechu.
Došlo k pohybom za slobodu, teda k príležitostiam, ktoré nie každému vyhovujú.
Situácia v strednej Európe je taká, že z 3 500 skrytých šampiónov je polovica v nemecky hovoriacich krajinách.
Takže Skrytý šampión, jeden z najlepších vo svojom odvetví, nemôžete ho obísť. Je vpredu z hľadiska
technológie, vpredu z hľadiska predaja - skrytý šampión.
Je jasné, že našim globálnym konkurentom sa to nepáči, pretože ostatní majú 8 miliárd a to je možno 120 miliónov.
To je trochu nesúlad prostredníctvom výkonu. Ako sa mám chopiť tohto konkurenta?
Môžem generovať infláciu, ktorá je prirodzene 0,1 / 0,2 plus mínus, ale nie 10 alebo 20 alebo 30.
Takže musím vytlačiť dosť veľa peňazí v Národnej banke, musím ich vydávať dosť lacno.
Potom si môžem byť stopercentne istý, že budem schopný konkurovať, pretože platy idú hore,
materiály idú hore, už nemôžem konkurovať celosvetovo.
Sme majstri sveta v exporte, t. j. nemecky hovoriaceho sveta.
Ale to nestačí, musím zničiť aj základňu, základňa je energia.
Potom rýchlo vyhodím Nord Stream do vzduchu. Na kompenzáciu tohto energetického výkonu by som musel
nainštalovať 120 jadrových elektrární, aby som uznal spojenie.
Bleskovo odstavím jadrové elektrárne, prejdem na alternatívnu energiu, temné obdobie, alebo ako to nazvať.
A ak to stále nebude stačiť, zavediem nezmyselnú daň z CO2.
A ak to stále nebude stačiť, zničím morálku.
Ale s týmito piatimi opatreniami môžem najsilnejšiu ekonomiku položiť na kolená.
A niektorí ľudia sa budú pozerať na to, čo príde v roku 2025.
Medzinárodná konkurencieschopnosť bola za posledné tri roky úplne zničená.
Mám klientov, ktorí do poslednej chvíle plánovali investovať v Európe, ale v poslednej chvíli povedali: "Stop, ideme do Dubaja."
Ako je možné, že si krajina s otvorenými očami volí vlastných vrahov?
Ako je možné, že ľudia, ktorí opakovane volia ľudí, ktorých potvrdia za kancelára, za ministra zeleného
hospodárstva, za ministra zdravotníctva, ich bezprostredne nezatknú na ulici, bez sebaobviňovania?
Musíte sa nenávidieť, ak pracujete na svojom vlastnom zrušení a potom mu tlieskate, potom idete do televízie a
tvrdíte, že konečne, práve sme to opäť vyhlásili na konferencii Strany zelených: Nemecko musí slúžiť svetu.
Nie, preboha, to som neurobil.
Musí držať hubu a správať sa ako dobrá krajina medzi susedmi.
Nemusí však nikomu slúžiť ani splácať dlhy. To isté platí aj pre ostatných.
Kľúčom je nenávisť k sebe samému a odpoveďou na ňu je presne to, čo ste povedali, naučiť sa mať rád sám seba, vždy sa toho trochu
obávam, znie to tak narcisticky, mať sa rád, súcitiť so sebou, zbaviť sa chorobných
pochybností o sebe, to je veľká výzva, úplne súhlasím.
Možno aj útok na kult viny. Aby sme sa tomu stále vyhýbali, ale je to jednoducho o krajine a o vine a hanbe za to, že sme Nemci.
Bol som príliš nepriamy?
Áno, príliš nepriamo ste sa vyjadrili k tomu, že sa musíte hanbiť za pravicový extrémizmus,
keď hovoríte, že som hrdá na to, že som Nemka.
Som hrdý na nemecké hrdinstvo, na tvorivého ducha.
Páni, varovné svetlá pravicového extrémizmu nám svietia v hlavách alebo na našom kultúrnom dedičstve, na našich predkoch.
Takže tu začína sebaláska alebo nenávisť k sebe samému, že neustále niečo popieram a hanbím sa.
Preto je veľmi dôležité, aby sme to riešili, ale ak sa budeme neustále vracať do tých čias, križovať
sa a ospravedlňovať sa za to, nedostaneme sa z toho.
Musíme sa učiť od detí. A musíme sa učiť aj od starších ľudí, ktorí si na smrteľnej posteli
povedia: no, vlastne, čo som nestihol, je mať vzťah.
Všetko ostatné som zvládol.
Kúpil som si svoje Ferrari a neviem, aké úspechy som slávil.
Ale to, čím naozaj trpím a čo by som si zopakovala, je zdravý vzťah.
A myslím si, že ak to teraz aplikujete na spoločnosť, táto funkcia vzoru je veľmi, veľmi, veľmi dôležitá.
To sa ešte ani nestalo, nie ako tréner, ale každý človek sám za seba, čím môže prispieť k lepšej spoločnosti, aby
sa stal najlepšou verziou seba samého a potom bol vzorom.
Ak sa pozriete na priemerné školy, najmä v Berlíne, pochádzam z Berlína, je to naozaj najhoršia,
najhlbšia diera v Nemecku, avantgardný štát v každom ohľade.
Pretože v Nemecku sa nikto nemusí smiať, pretože v tejto krajine ste všetci na ceste do Berlína.
A keď sa pozriete na školu v Berlíne, uvidíte, že diery, strechy majú diery, že v triede je toľko detí, že ani ten najoddanejší
učiteľ stojaci vpredu nemá možnosť ich nejako uchopiť, potom triedy nerozumejú ani národnému jazyku, ktorým hovorí
učiteľ, a rodičia tam strkajú deti v domnienke, že to vyriešia.
Nie, presne to chceme. Do škôl priťahujeme ľudí, ktorí sa chcú stať štátnymi úradníkmi.
Ľudia tam chodia takmer bez problémov, keď sami skončia školu, potom idú do týchto škôl a sú
šťastní, že sa konečne stali štátnymi zamestnancami.
To je neuveriteľné.
Školský systém je teda krátka, rýchla rekapitulácia celého nášho štátneho systému.
A ak nezačneme rušiť tieto školy a obnovovať školský systém, nebudeme sa musieť ani pokúšať o zvyšok.
Takže to, čo ma poháňa, možno to znie kruto, ale je to smrť.
Je smrť, keď sa nad tým zamyslím, čo si chcem povedať na smrteľnej posteli, alebo čo nechcem ľutovať?
A to si hovorím často.
Chcem byť každý deň tou najlepšou verziou seba samého, pretože si nikdy nechcem vyčítať, že
tento život nežijem naplno a nedávam doň všetko.
Nie je dôvod, prečo by ste nemali každý deň odovzdať všetko.
Mnoho ľudí sa ma stále pýta, ako to všetko zvládate.
Ale v skutočnosti je to len vôľa naplno si vychutnávať život, za ktorý som taká vďačná - to je druhý tip:
vďačnosť - som tak neskutočne vďačná za tento život.
A to mi dáva toľko sily, na jednej strane tá konečnosť, na druhej strane vďačnosť, že jednoducho
čerpám toľko energie, aby som mohla veľa tvoriť.
Môžem to odovzdať ďalej.
Určite ste si všimli jednu vec, milí diváci, čakanie na Spasiteľa je zbytočné, pretože Spasiteľ je už tu.
Vy sami ste spasiteľom.
Témou je riešenie globálnych konfliktov zajtrajška a my sa, samozrejme, zaoberáme globálnymi výzvami.
Jednou z hlavných príčin veľkého pohybu utečencov sú určite vojny, a je jedno, či ide o
ekonomické vojny alebo vojenské konflikty.
Je zrejmé, že z tohto vývoja profitujú korporácie a lobistické skupiny, a túto reťazovú
reakciu konfliktu treba za každú cenu prerušiť.
Zdá sa, že je to čoraz horšie.
Teraz sme naozaj tu, na okraji priepasti Grand Hotela.
Faktom je, že by sme sa teraz mohli priamo zapojiť do veľmi horúcej vojny.
Civilné stavby sú všade rozmetané na prach. Čo samozrejme spôsobuje obrovskú vlnu utečencov po celom svete.
Vlády bohatých krajín nie sú v žiadnom prípade pripravené alebo ochotné primerane reagovať.
Naopak, celý únikový priestor, ktorý sa tam nachádza, sa komercionalizuje.
Napríklad v Nemecku existuje spoločnosť Serco.
Je to britský konglomerát, ktorý predáva alebo predáva 30 % zbraní a prevádzkuje viac ako 120 azylových centier v Nemecku.
Je to veľmi výnosný biznis a zároveň zabezpečuje, že domovy dôchodcov sú zatvorené v
zázemí, najmä počas pandémie koronavírusu.
To je veľmi zlé. Domovy dôchodcov boli zámerne privedené k bankrotu na základe koronavírusu.
A jednoducho vidíme, že pokiaľ sa neobmedzí toto bezuzdné koristenie z ľudského utrpenia.
Inými slovami, v skutočnosti je potrebné skrotiť finančné špekulácie.
To, čo ženie svet do biedy, je napríklad dominancia dolára.
Čo ženie mnohé krajiny do biedy. Sú to sankcie.
Ide o špekulácie na finančných trhoch, ktoré majú za následok pád celých štátov a ekonomík.
Na to sa spoliehajú a na rozbitie tohto štátu využívajú aj tlač, ktorú si kúpili.
A kto je vlastne zodpovedný?
Tu v Nemecku sú to stratégovia z investičných bánk, ktorí v podstate len dávajú politikom pokyny.
Politika je len PR a otázka toho, ako predať určité stratégie.
Vidíme, že sociálne napätie vo všetkých týchto krajinách narastá.
A ja vás môžem len vyzvať, aby ste zachovali pokoj a naozaj sa nad koncepciou zamysleli.
Ľudia na dne by sa teda teraz museli vyvinúť v think tanky, v think tanky zdola nahor.
To nám samozrejme dáva novú zbraň migrácie. Pretože migrácia je zbraň.
Je tiež zámerne využívaná na destabilizáciu sveta iných štátov, v tomto prípade Nemecka alebo Rakúska.
V súčasnosti zažívame podobnú situáciu ako pred prvou svetovou vojnou, keď miestne konflikty, ktoré boli zdanlivo nezávislé
jeden od druhého, vypuknú znova a znova, a predsa sú prepojené.
Vtedy to boli balkánske vojny.
Dnes sú to vojny na Ukrajine a Blízkom východe, ktoré sa nakoniec spoja do veľkej bitky, ktorú nikto nechce.
Myslím si, že keďže to čiastočne vyplýva z rozporov, zo záujmov a tiež z najhoršej ľudskej povahy, nebude možné tomu
zabrániť v tom zmysle, že vypukne úplný vek priateľstva a mieru, ale tým, že sa zastavia vojnoví štváči.
Inými slovami, vytvorením politických podmienok, v ktorých títo ľudia, ktorí idú do vojny, pretože im to prináša výhody, pretože
to slúži ich záujmom a pretože na tom zarábajú, tak nemôžu robiť.
To je úloha politiky. Je tiež úlohou médií, novinárov, aby takúto situáciu vytvorili.
A aby si ľudia uvedomili, že nič sa nedeje náhodne - nič nie je dôkladnejšie pripravené ako vojna, ktorá náhle vypukne.
Ale v prostredí, kde vypukne vojna, niečo odpadá, zákon.
Práve sme to videli v Sýrii. Sotva Sýria náhle padla, zaútočili na ňu izraelské lietadlá a uskutočnilo sa 250 útokov.
To je kľúčový bod.
Žijeme v spoločnosti, v ktorej sa žerú psy. Žijeme v konkurenčnej spoločnosti.
A nakoniec, vojna je len to, čo robíme v práci.
Musíte sa pozrieť aj na spodnú časť.
Ako sú ľudia vlastne socializovaní, vzdelaní a naučení prijímať to ako niečo normálne?
Niekto sa jednoducho dostane na vedľajšiu koľaj. S tým nesúhlasím.
Jednoducho si myslím, že človek je spoločenská bytosť, ktorá ho robí človekom.
Sme však cvičení a trénovaní na súťaženie v malých jednotkách. Potom si urobíte kariéru tým, že ustúpite.
A z týchto ľudí vytvoríte globalistov a ľudí, ktorí všetko akceptujú.
Som presvedčený, že 90 percent ľudí by ani nevedelo, o čom hovoríme v súvislosti s tým, o čom diskutujeme na tomto paneli.
Veria, že si môžete nájsť objednávku, akú máme my, že vám bude doručená, že ju stačí len podpísať.
Takto však demokracia vôbec nefunguje.
Demokracia neznamená len mať možnosť vyjadriť svoj názor, ale aj možnosť vyjadriť sa.
A myslím si, že by sme sa mali všade postaviť a povedať, že to nechceme.
Pretože pokiaľ ide o migráciu a remigráciu, musíte povedať jednu vec: samozrejme, že každý
človek má právo na identitu, to je úplne jasné.
Ale aj tí, ktorí k nám prichádzajú, majú právo na domov.
Nechcú odísť.
Aj oni sú bombardovaní, vyháňaní. Dostávajú ponuky, ktoré im znemožňujú žiť v ich kultúre. Aj to musíme vidieť.
A potom tieto dve skupiny postavíme vedľa seba. Potom sa navzájom pobijú. A nevidíme tých, ktorí robia bábky tancovať.
Remigrácia je určite potrebná, pretože som presvedčený, že len ľudia môžu zachrániť svet pred
globalistami a len remigrácia môže zachrániť našich ľudí.
Pretože aj tento prvý prejav by som chcel ukončiť otázkou: Prečo sa vás nikto nepýta, či sa teraz
spúšťajú nové vlny migrácie do Saudskej Arábie?
Prečo sa nikto nepýta, či sa teraz objavujú vlny migrácie do Azerbajdžanu?
Existuje 57 islamských krajín, Saudská Arábia je neuveriteľne bohatá. Stavajú nové mesto Neom, majú obrovský
stanový tábor, ktorý potrebujú len raz ročne na hadždž.
Mohli by prijať desiatky tisíc ľudí.
Čiastočne nesú vinu aj za to, čo sa v súčasnosti deje v Sýrii, pretože spolufinancovali tieto džihádistické milície.
Prečo by mala byť vždy na rade Európa?
Takže o výmene obyvateľstva v Európe, o tejto migračnej zbrani, o svojvoľnom vytváraní multietnických štátov, v ktorých
my, pôvodní obyvatelia, budeme čoskoro v menšine, treba uvažovať oddelene od týchto geopolitických otázok.
A tento neuveriteľný trik, ktorý sa podaril najmä ľavici, teda vlastne pseudoľavičiarom, prezentovať masové
hnutie a masovú migráciu ako niečo pozitívne a filantropické.
A to nie je. Ani pre nás, ani pre migrantov, vrátane ekonomických utečencov, ktorí prichádzajú.
Rodiny sa rozpadajú, praktizujeme demografický vampirizmus. Keď to počujem, musíme prijímať kvalifikovanú pracovnú silu.
Okrádame o ne krajiny, kde sú najviac potrebné.
V Mozambiku emigrovalo 70 % lekárov, ktorí získali vzdelanie v tejto krajine.
Kam pôjdu ľudia, ktorí tam žijú? Budú ich nasledovať do Európy.
To je kľúčový bod.
A milióny žien, ktoré tu upratujú, starajú sa o seba alebo sa živia prostitúciou, sú tiež rozvrátené rodiny.
Táto masová migrácia je v každom ohľade nehumánna.
A ja s vami úplne súhlasím, musíme vyvrátiť toto morálne pokrytectvo, tento pseudohumanizmus a ukázať, že
z masového hnutia a masovej mobilizácie ľudstva má prospech len jedna skupina, a to globalisti.
Ľudia z toho nemajú prospech.
Takže toto všetko je len pozrel na individuálne, sa pozrieť na Corona komplex.
Až teraz si ľudia uvedomujú, že z toho majú prospech, že je to obchodný model, že farmaceutický priemysel zarobil miliardy.
Že lekári, ktorí sa objavili, vedci sa nechali podplatiť štúdiami, v rámci ktorých získali milióny, ako sme tu dnes už počuli.
Že sú politici a médiá, ktorí z toho profitujú. Dochádza k výmene personálu.
A v skutočnosti to vidíme v každom komplexe, bez ohľadu na to, či hovoríte o migrácii, stala sa tiež obchodným
modelom, v ktorom veľké korporácie zarábajú peniaze, medzinárodný finančný priemysel zarába peniaze.
To sa týka napríklad aj prevodov peňazí späť do krajín pôvodu, z ktorých niektoré
podliehajú vysokým poplatkom a zlým výmenným kurzom.
A samozrejme, vojna je obchodný model par excellence.
Ak sa pozriete na rozširovanie NATO smerom na východ, každá krajina, ktorá sa musí alebo chce stať jeho súčasťou,
musí zreorganizovať celú svoju armádu podľa štandardov NATO.
Inými slovami, to, čo potrebujú, je, samozrejme, presne prispôsobené americkému
obrannému priemyslu. Dnes sme to už prebrali.
Musí prispôsobiť muníciu štandardom NATO, zariadenia, softvér, cloud.
Veľké technologické spoločnosti, Microsoft a Amazon zarobili stovky miliárd dolárov na
cloudových službách pre Pentagón, CIA a NSA.
Boli vytvorené obrovské dátové chobotnice. Vznikol veľký obchodný model.
A potom je dosť drzé, že jeden z hlavných profitérov, ako je BlackRock, ktorý je významne zapojený do mnohých,
mnohých obranných odvetví, pred niekoľkými dňami tiež zverejnil a povedal, že by sme chceli fond na obnovu Ukrajiny.
Bezostyšne povedali, že za to nechceme žiadne peniaze, ale chceme ich len spravovať, aby z
toho mohli profitovať ich spoločnosti BlackRock.
Takže je to dosť cynický obchodný model.
USA majú obrovské dlhy, ktoré nikdy nebudú splatené.
A v tej chvíli sa zvyšuje hrozba vojny.
Urobíte to raz, ako sme to vždy videli v predchádzajúcich vojnách: Keď finančný svet, keď nekryté bankovky alebo
fiat peniaze už nemajú krytie, potom musíte raz vytrieť.
Potom treba vyčistiť vzduch, všetko umyť a po vojne vytvoriť nový svetový poriadok, napríklad Bretton Woods.
Ľudia potom veria, že Trump zostúpi z neba a všetko bude v poriadku. To sa nestane.
To je skôr v záujme tých, ktorí nás chcú paralyzovať. Chcú, aby sme verili, že budeme spasení, pretože potom to sami neurobíme.
Po atentáte v USA získal Trump takmer svätý status.
Takže božská prozreteľnosť, jeden pohyb a guľka prešla.
To nie.
Možno mal byť zastrelený, možno mal šťastie, neviem. Ale nie je to božská bytosť.
Trump kandidoval s pozíciou "Make America Great Again".
A to musíte brať vážne. A tiež si musíte uvedomiť, čo to neznamená.
Urobiť Ameriku opäť veľkou neznamená urobiť Nemecko suverénnym. Alebo urobiť Európu veľkou.
Alebo urobiť svet lepším, ale presadzovať americké záujmy.
Je to jeho povinnosť ako amerického prezidenta. Na to bol zvolený.
V prípade pochybností tak však urobí na úkor iných štátov, na úkor iných záujmov a na úkor iných suverenít.
Nikdy nesmiete prepadnúť myšlienke, že v krajine vládne len jedna mocenská základňa, jedna rodina, ale tak je to v
každej krajine, kde sú rôzni vládcovia alebo bohaté rodiny.
Arend Oetker, vtedajší šéf spoločnosti Atlantikbrück v roku 2005, povedal, že v Amerike vládne 200
bohatých rodín a my by sme s nimi chceli mať dobré kontakty.
A tí, ktorí teraz podporujú Donalda Trumpa, zistili, že predtým ich ostatní veľmi nepodporovali.
Takže teraz hlasujú, radi by predbehli voz pred koňa, ale je to ten istý závod.
Takže sa nič nezmení.
Ale to, že vôbec čakáme, že niekto príde a urobí to lepšie, svedčí o tom, ako sme vycvičení.
Že v demokracii, kde rozhodujú občania, čakáme na spasiteľa, ktorého si potom môžeme zvoliť každých štyri alebo päť rokov.
To je prvá, ktorú sme už prijali. To nemôže byť správne.
Inými slovami, uvidíme, či budeme mať šťastie. Ale ak poviete, kto v súčasnosti riadi zmenu režimu v Sýrii?
Boli to ukrajinskí vojaci, ktorých vycvičili Briti.
Nie sú práve teraz na Ukrajine potrební? Áno, momentálne nie. Nemôžu tam nič urobiť.
Stále však môžu v Sýrii niečo zmeniť. Sú na najväčšej čerpacej stanici na svete.
A potom máte trochu páky na vyjednávanie o tom, čo sa má stať na Ukrajine neskôr po Trumpovi.
A mimochodom, Briti sú tu silnými lídrami, čo spoznáte aj podľa toho, že sa nikde neobjavujú.
Britom sa darí naozaj dobre.
Musím povedať, že je to naozaj džentlmenské. Je to štýl po ôsmej.
Neobjavujú sa. Sú tak dôležité.
A preto v prípade Sýrie vyraďujeme z hry dvoch hráčov na jednej karte.
Rozbíjajú šiitský polmesiac, Jemen, Libanon a Sýriu.
Bombardovanie prebieha vo všetkých smeroch. Nikto o tom nehovorí.
A zároveň, ak vytlačia Rusov zo Sýrie, a to je jediná vec, na ktorej záleží, vyradia Tartus z hry.
Je to najdôležitejší a jediný stredomorský prístav Rusov.
Mali by sme sa teda na seba pozrieť ako na ľudskú rodinu a povedať si, ako to chceme robiť v budúcnosti?
Pretože všetci máme právo na domov.
Absurdné je, že nie je všetkého dosť. Je toho dosť pre každého.
Keby sme ich rozdelili spravodlivo, nedošlo by k žiadnemu pohybu utečencov.
Ale to sú politické intrigy, ktoré sa tu odohrávajú. Je to Machiavelli vo všetkých oblastiach.
Mali by sme rozvíjať národné cítenie pre nemecky hovoriaci svet. Čo neznamená, že ostatní sú hlúpi.
Máme však právo na nemecky hovoriacu oblasť, jazykovú oblasť, kultúrnu oblasť a sme na to hrdí.
Môžeme tiež jednoducho povedať, že.
A to je prvá vec, ktorú môžeme naprogramovať", pretože potom berieme ľudí so sebou, pretože je to pre nich hmatateľné.
Aby sme boli opäť národne hrdí na to, čo reprezentujeme, a aby sme to priniesli na javisko.
Zastávame nemecké myslenie, nemeckú kultúru a nemecké inžinierstvo.
A sme aj za nemecký obchod.
Pretože ak sa Nemci z histórie niečo naučili, tak to, že vojna nie je dobrý nápad a nevyhráme ju.
Neviem, kto teraz prišiel s nápadom, že by sme mohli vyhrať kampaň proti Rusku.
Takže príbeh, ako som sa ho naučil, sa minule nepodaril.
Ja by som to neurobil.
A myslím si, že by sme boli zdesení, keby sme vedeli, ako hlboko boli Verfassungsschutz, tajné
služby a BKA v súčasnosti inštrumentalizované štátmi.
A už nie na ochranu bezpečnosti, jednoducho pred zločinom, pred organizovaným zločinom, ktorý existuje a
je dosť zlý, ale proti vlastným občanom, proti médiám.
To je ďalší trik, zachrániť demokraciu teraz, aby sme ju neskôr zrušili.
Vidíte to na výsledkoch volieb vo východných štátoch.
V Durínsku, kde sa najväčším víťazom volieb stala AfD s 32 percentami, vznikla koalícia štyroch
strán, ktorá sa potom nazýva aliancia troch strán.
A vy uzatvárate spojenectvo s ľavicou, t. j. so SED.
CDU s tým všetkým súhlasí len preto, aby si udržala moc a niekoľko ministerských postov.
Zlyhávajú všetky inštancie vrátane politiky, médií a súdov, ako sme to zažili aj v prípade Corony.
A to je určite hlboký stav vo svojej najčistejšej podobe.
Simulácia, že by si ľudia mohli ešte nejako zvoliť legitímnu vládu, ktorá je zvyčajne aj tak len
výberom medzi podobnými kandidátmi, sa teraz končí.
Ale môžeme si uvedomiť aj to, že sme boli propagandou a vzdelávaním naučení myslieť si, že keby teraz
prišiel ten správny človek, stavil by som na neho.
A to sa nestane. To by bola opäť centralizácia.
Rozhodujúce je, že sa postavíte a poviete: "Nebudem čakať, začnem, urobím to sám.
A čo je tŕňom v oku obvyklým podozrivým, je to, že sme takí sebavedomí, že sem prídeme a jednoducho povieme, že
ste takí smiešni vtáci, že už vôbec nepredstavujete hrozbu.
Je to zábavné, čo robíte.
Často analyzujem, ako stabilná je ríša a či to môže mať niečo spoločné s médiom, na ktorom komunikuje.
Znie to zložito, ale je to jednoduché.
Najstabilnejšou svetovou ríšou, aká kedy existovala, bola ríša starých Egypťanov.
Komunikovali na kameni, môžete ich vidieť aj dnes.
Dnes máme do činenia s komunikačnými prostriedkami, ktoré sú oveľa rýchlejšie, aspoň od čias Marconiho. A
dnes máme globálne impérium, ktoré funguje digitálne.
Ak túto svetovú ríšu odstavíte, je koniec. Už neexistuje.
To znamená, že kontrola nad nami prechádza aj cez naše mobilné zariadenia.
Keď ich odložíme, keď vypneme svoje digitálne zariadenia, sme neviditeľní. To je naša sila.
Sila spočíva v tom, že ju jednoducho už nezapneme a potom už nie sme prístupní.
Bolo nám povedané, že by sme mali byť kontaktní, aby nám nič neuniklo.
Sme v obraze, vlastne sme v strehu.
Pomer síl sa mení len vtedy, keď sa rozhodnem, aké médiá si pustím do hlavy.
To je prvá suverenita. Už sa na to ani nepozerám.
Ak nás hodili na zem, musíme sa zamyslieť, ako to urobila druhá strana.
Ako už povedal Ken, majú ju prostredníctvom týchto think tankov, týchto diskrétnych transatlantických sietí.
Vždy nám bolo niečo predstavené takpovediac šokujúcim spôsobom.
Musíme teraz začať vytvárať siete.
Musíme sami vytvoriť think-tanky.
V Nemecku máme toľko dobrých iniciatív, ale všetky o sebe navzájom nič nevedia.
Keď v Jühnde vznikne energeticky sebestačná dedina, nie je potrebné znovu vynaliezať koleso.
A niekto niekde inde to chce urobiť tiež. Potom tam môžete zhromaždiť odborníkov, profesionálnych novinárov, ktorí to dokážu
ľuďom sprostredkovať naozaj dobrým a zrozumiteľným jazykom.
Potrebujeme odborníkov.
Som si istý, že na univerzitách je dosť ľudí, profesorov so zaťatými päsťami vo vreckách, ktorí sú izolovaní a chceli by
niečo urobiť, sprístupniť svoje odborné znalosti verejnosti.
A my s tým musíme niečo urobiť. A myslím si, že áno, musíme znížiť sebectvo, dávanie je požehnanejšie ako prijímanie.
Je to veľmi potešujúce. Videli sme to aj počas obdobia koronavírusu, vnútornú silu, ktorú sme nadobudli,
radosť, ktorú sme cítili, keď sme si navzájom pomáhali.
A myslím si, že to je naozaj sila. Môžeme dokonca, áno, urobiť hlboký štát zastaraným.
Väčšina ľudí, ktorí sa raz prebudili a rozpoznali a videli problém, sa už nevráti späť.
Je to ako ovocie padajúce z jablone. Niektoré padajú skôr, iné neskôr.
To znamená, že každý jednotlivec, ktorého prebudíme, je niekto, koho elity takmer navždy stratili.
Prinútili nás postaviť sa.
Všimli sme si to v Corone a toto pódium tu na AUF1 je ďalším spôsobom, ako si uvedomiť, akí sme
silní, ako sme prepojení a akí sme sebavedomí.
Dúfam tiež, že divákom dáva nádej, že vidia, že ľudia tu myslia na plný úväzok a na plný
úväzok na to, ako sa môžeme dostať z tejto mizérie.
A myslím si, že koruna spôsobila, že väčšina ľudí prešla politickou pubertou.
A teraz sme nútení sa vysťahovať a mali by sme sa vysťahovať.
A keď sa už raz odsťahujete a ste dlhšie vonku, neexistuje žiadna ponuka, ktorú by mi otec alebo mama mohli dať, aby som
sa vrátil do svojej peknej starej škôlky, čo by mi ponúkli.
Po prvé, môj otec je mŕtvy a moja matka je trochu senilná.
To sa môže vzťahovať aj na krajiny: Ďakujeme za ponuku. Ale ja som dospelý a budem si riadiť svoj život sám.
A kto to odmieta, nezaslúži si slobodu.
Dnes sme mali možnosť nahliadnuť do budúcnosti, aby sme videli, ako by to mohlo vyzerať,
keby sme dokázali vyvinúť zodpovedajúcu silu.
Chceme vrátiť ľuďom to, čo nám bolo vzaté.
A to je hnacia sila. A ukázali sme predovšetkým jednu vec. Môžeme niečo dosiahnuť.
Potrebujeme jasný cieľ, jasnú víziu. A musíme sa o to neochvejne usilovať.
A my sme ukázali, že to dokážeme, robíme to a robíme to. Ďakujeme.
Čo môže teraz urobiť každý jednotlivec?
Šíriť, šíriť, šíriť, a to nielen mediálne ponuky na internete, ale aj zámerne offline.
Tak ako to už 15 rokov robí môj otec Ivo Sasek na príklade siete S&G.
Môžete ľudí inšpirovať a povedať: "Len to odovzdajte 2 a ak to odovzdáte 2, tak znova a
znova. Potom budete za 20 krokov na konci sveta.
Je to extrémna fascinácia tým, čím si môžete získať ľudí, keď sa digitálne brány zatvoria.
To si vyžaduje strategické siete, miestne organizované siete.
Šírte, šírte, čo sa dá - či už digitálne, a ak sa bariéra naďalej uzatvára, tak aj offline, čo sa dá.
To dokáže každý.
Pošlite toto video dvom osobám.