A berlini fal 1989. november 9-i leomlása hosszú ideig tartó békés polgári tiltakozások
eredményeként vonult be a történelemkönyvekbe.
Michael Wolski korabeli szemtanú azonban úgy írja le a fal leomlását, mint a "füstfüggöny"
mögötti erők által tervezett stratégiai lépést.
Michael Wolski saját tapasztalatai és alapos kutatásai alapján a társadalom célzott átalakulását írja le
az 1917-es októberi forradalom kezdetétől napjainkig.
Az 1980-as években az NDK külkereskedelmének dolgozott, így nemzetközi kapcsolatokkal
rendelkezett a keleti és nyugati vezetőségi szintekhez.
A berlini fal leomlásának történetével kapcsolatban ellentmondásokba ütközött.
Kutatásai során Wolski meglepődve fedezte fel, hogy mind nyugaton, mind keleten a
kiválasztott menedzserek előre tudtak a fal leomlásáról.
Kutatásai teljesen más képet mutattak, mint amit a történelemkönyvek tanítanak nekünk.
Michael Wolski több olyan eseményt említ, amelyek a keleti és a nyugati blokk vezetői köreinek
összehangolt hozzáállását mutatják a fal leomlásához.
1. esemény: 1987. május végén Mihail Gorbacsov szovjet elnök és külügyminisztere, Eduard Sevardnadze
követelte, hogy Erich Honecker NDK államfő nyissa meg a falat. Honecker ezt elutasította.
2. esemény: 14 nappal később az akkori amerikai elnök, Ronald Reagan beszédet mondott a Brandenburgi kapu
nyugati oldalán, és szintén a fal lebontására szólított fel.
"Gorbacsov úr, bontsa le ezt a falat!".
3. esemény: 1989-ben Magyarországon lebontották a határzárat, ami megkönnyítette az NDK állampolgárok
számára, hogy Ausztrián keresztül Nyugatra meneküljenek.
4. esemény: 1990. január 9-én egy, a kelet-berlini külkereskedelmi minisztériumnál akkreditált amerikai vállalat leállított
egy 1989 decemberében a Wolski cégnél leadott megrendelést.
Ez a megbízás a csoport termékeinek NDK-beli értékesítésére szolgáló leányvállalat létrehozásának előkészítése volt.
Indoklás: Nem lesz többé NDK.
Egy terjedelmes interjúban Michael Wolski még több részletre tér ki a "fal leomlásával" kapcsolatban, amelyekből
kiderül, hogy a keleti és nyugati vezetés rejtett érdekek mentén tervezett megközelítésről van szó.
Wolski azt is elmagyarázza, hogy a békés tüntetéseket hogyan támogatták és
instrumentalizálták a szovjet és nyugati titkosszolgálatok.
Az ok: az NDK elérte a kormányozhatatlanság és a gazdasági összeomlás határát.
Nyilvánvaló volt, hogy a szocialista tervgazdaság nem működik.
Az NDK gyors hanyatlása miatt a háttérerők kénytelenek voltak stratégiát váltani. De melyek ezek az erők?
Hallgassa meg Michael Wolskit:
"1917-ben volt az októberi forradalom, és időközben több könyv is megjelent, különösen az USA-ból, ahol a Wall
Street és a bolsevik forradalom kapcsolatát részletesen leírták, itt például Anthony Sutton.
És ahol azt is leírták, hogy Trockij és Lenin hogyan utazott Petrográdba pénzügyi eszközökkel - az egyiket a Federal
Reserve alapítói, a másikat a német védelmi erők biztosították -, hogy ott kirobbanthassák ezt a forradalmat.
Néhányan azért, mert úgy látták, hogy az ország készen áll a felborulásra, vagyis az amerikai
bankárok, hogy úgymond a szárnyaik alá vegyék az országot."
"És akkoriban az amerikaiak létrehoztak egy embert, aki már ismerte Lenint, aki az első
szerződéseket kötötte Leninnel, ez Armand Hammer volt.
És egészen 1990-ben bekövetkezett haláláig, nem sokkal halála előtt, ő volt az amerikai főváros összekötője a Politbüroval.
És a Szovjetunió összes ilyen nagy importprojektje, a vízerőművek, de a második világháború alatti "Land and Lease"
megállapodás is az ő égisze alatt jött létre, hogy úgy mondjam.
Ó, és egyébként Armand Hammer az évek során milliárdos lett.
Apja volt a Kommunista Párt alapítója, az USA Kommunista Pártjának társalapítója.
És természetesen a Lenin-renddel is kitüntették."
br] Kedves nézők: Ezt hagyni kell, hogy elolvadjon a szádban.
Az 1913-ban a Federal Reserve-t alapító bankárok finanszírozták a négy évvel későbbi októberi
forradalmat és a Szovjetunió 1922-es megalapítását.
Az eredmény az orosz vagyon hatalmas átcsoportosítási hulláma volt, amely kétes amerikai bankárok kezébe került!
Először a szovjetek kisajátították a nemességet, az egyházat, a burzsoáziát és a magas hivatalnokokat.
Ezt arra használták fel, hogy úgynevezett nemzeti tulajdont hozzanak létre, kamatot fizettek az amerikai bankároknak, és
szerződéseket kötöttek ezekkel a bankárokkal az iparosításra.
A szovjet állami bank akkor is Rothschildhoz tartozott, ahogy ma is.
Wolski a következőképpen foglalja össze az októberi forradalomtól a berlini fal leomlásáig tartó időszakot:
"Senki sem gondolta volna, hogy ezeket az orosz kommunistákat végső soron Nyugatról
finanszírozták a kezdeti szakaszban, és később irányították.
Ez az oka annak is, hogy sokan nem tudják elhinni, hogy a Szovjetunió felszámolta a saját rendszerét."
Amikor a szocializmus, élén a Szovjetunióval és a keleti blokk országaival, például az NDK-val,
megcsontosodott és stagnált, a rendszernek változnia kellett.
Ha túl sokáig vártunk volna, a rendszer ellenőrizhetetlenül összeomlott volna.
Csak egy ellenőrzött összeomlással és egy új arcokkal való szimpatikus újrakezdéssel
tudták a háttérhatalmak megtartani az irányítást.
A berlini fal leomlása után a Szovjetunió 1991-ben felbomlott.
Ezt a háttérhatalmak által ellenőrzött stratégiaváltást a bécsi Rendszerelemző Intézetben készítették elő, ahol a
keleti és nyugati titkosszolgálatok 1972 óta dolgoznak együtt.
A Szovjetunió és így az egész keleti blokk felszámolását tervezték.
Ez az intézet a berlini fal leomlása utáni időszakra képezte ki a kiválasztott fiatal kádereket.
"És egy másik pont az, hogy Bécs közelében az amerikaiakkal közös intézetet alapítottak a Szovjetunió
felszámolására, ahol aztán 1982-től kezdve a politikai személyzetet képezték ki a peresztrojka utáni időszakra.
Más szóval, vannak olyan nevek, mint Csubajsz, Wechselberg, Arwen és így tovább, akiket ott képeztek ki, majd a peresztrojka végén
részt vettek a köztulajdon, az állami tulajdon privatizálásában.
És ezek a milliárdosok vagy oligarchák, akikről beszélünk."
"És a nyugati oligarchák, a pénzügyi oligarchák is részt vettek benne.
A filé darabokat pedig a nyersanyagiparban szedték ki.
És Hodorkovszkij egy ilyen példa, Abramovics egy ilyen példa, akik 1988 óta kaptak kölcsönöket a Nyugattól, hitelígérvényeket."
A háttérhatalmak tehát a Bécsi Intézetben kiképzett, kiválasztott fiatal feltörekvőket használták fel.
A nyugati pénzemberek segítségével olyan helyzetbe kerültek, hogy a Szovjetunió nemzeti vagyonát lefoglalhatták.
Az olyan emberek, mint Roman Abramovics, például Oroszországban az emberek vagyonának újraosztásával 100 millió
dollárból őrült 13,5 milliárd dolláros profitot tudtak csinálni.
"És aztán azt tapasztaltuk, hogy az oligarchák kasztja megjelent, és ez a Politbüro és a párt
minden struktúrájával együtt egyszerre eltűnt.
És az osztályharc, amit akkoriban folytattunk, klímaharccá mutálódott."
"És amivel minket ködösítenek, 1990-ig a keleti blokkban úgy hívták, hogy a munkásosztály pártja, osztályharc, minden
ország proletárjai egyesüljetek, mind ilyen üres szavak, amelyeket most más üres szavakkal helyettesítettek.".
Időközi következtetés: A berlini fal leomlását és a Szovjetunió felbomlását tehát gondosan
megtervezték és célzott irányítással hajtották végre.
A Bécsi Intézet szállította a szakértelmet, azaz a szűkös erőforrások és az éghajlatvédelem
új ideológiáját, a nagybankok pedig a pénzt.
A nemzeti vagyonnak ez a kisajátítása néhány ember zsebébe még ma is folyik.
Csak a szlogenek változtak. Az osztályharc az éghajlatért folytatott küzdelemmé vált.
Az interjúban Wolski szerint ugyanazok az embercsoportok részesülnek a számos éghajlatvédelmi intézkedésből.
"Igen, és ezzel elérkeztünk a Szovjetunióban 1966-ban kitűzött célokhoz.
Az első cél az volt, hogy a Nyugat belenőjön. .
A második cél pedig az volt, hogy pénzt keressünk az éghajlattal. És ez meg is történt."
"Tehát most ezek a CO2-adók, új fűtési rendszerek - Németországban az emberek 40%-ának van saját otthona, és nem
tudom, hogy közülük hányan engedhetnek meg maguknak egy új fűtési rendszert -, és akkor a híres Fekete Sziklák és hasonló
cégek valószínűleg odaállnak, és azt mondják, hogy oké, akkor majd mi megvesszük a csődtömegből, kényszerértékesítésből.".
Következtetés: Összefoglalva azt mondhatjuk, hogy a nagy pénzvilág körei a ködösítés mögött minden
történelmi felfordulással növelik vagyonukat és befolyásukat.
Az olyan felszínes események, mint az októberi forradalom, az osztályharc rendszerének kialakulása és a keleti blokk
összeomlása üzleti modellnek és egy globális totalitárius rendszer létrehozása felé vezető lépésnek bizonyulnak.
Ma ugyanezt a napirendet az úgynevezett "klímavédelem vagy klímavédelem" álcája alatt követik.
Sürgősen szükség van a környezetvédelemre, de ezektől a válságból profitálóktól nem lehet elvárni.
Mivel személyesen érintettek, egyre többen ismerik meg az ilyen jellegű kapcsolatokat.
A ködfal kitisztul, és a mérleg billen.