"Bill for Europe" - under denna titel publicerade Thomas Fuchs, f.d. nationalråd i Schweiz och storråd i Bern, en satirisk text
om den finansiella situationen i Europa i tidningen DIE IDEE.
Tio män - en grek, en italienare, en fransman, en portugis, en spanjor, en cypriot, en finne, en österrikare, en
holländare och en tysk - träffas regelbundet för att äta middag.
Så var fallet även förra veckan.
Notan för dem alla tillsammans blev exakt 500 euro, eftersom de alla njöt av att äta på hög nivå.
Gästerna betalade sin räkning - precis som vi betalar vår skatt - och den såg ut ungefär så här:
Fyra gäster (en grek, en portugis, en spanjor och en italienare) betalade ingenting.
Cyprioten betalade 1 euro. Fransmannen betalade €5. Österrikaren betalade 50 euro. Finländaren
betalade 80 euro. Holländaren betalade 100 euro.
Den tionde (tysken) betalade 264 euro.
Det hade pågått under en längre tid.
De träffades om och om igen för att äta middag.
Alla var nöjda tills hyresvärden störde arrangemanget genom att föreslå att priset för måltiden skulle sänkas med 50 euro.
"För att ni alla är så trevliga gäster!"
Vad snällt av honom! Nu kostade måltiden för de tio bara 450 euro.
Gruppen var fast besluten att fortsätta betala på samma sätt som tidigare.
Inget förändrades för de fyra första, de fortsatte att äta gratis.
Men hur är det med de andra sex?
Hur skulle de kunna dela upp besparingen på 50 euro så att alla fick ut något av den?
De sex insåg snabbt att 50 euro dividerat med sex betalare är lika med 8,33 euro.
Men om de skulle dra av det från de individuella portionerna skulle den femte och sjätte gästen
fortfarande få pengar för att ha gått på middag överhuvudtaget.
Så hyresvärden föreslog för gästerna att alla skulle betala ungefär samma procentandel mindre som de bidrog med totalt.
Så han satte sig ner och började räkna ut det för sina gäster.
Resultatet blev följande: Cyprioten, liksom de fyra första, betalade ingenting från och med nu (100 % besparingar).
Fransmannen betalade 3 euro i stället för 5 euro (40 % besparing).
Österrikaren betalade 45 euro i stället för 50 euro (10 % besparing).
Finländaren betalade 72 euro i stället för 80 euro (en besparing på 10 %).
Holländaren betalade 90 euro i stället för 100 euro (10 % besparing).
Tysken betalade 239 euro i stället för 264 euro (11 % besparing).
Var och en av de sex kom billigare undan med denna lösning än tidigare och de fyra första åt fortfarande gratis.
Men när de räknade på det igen, före konjunkturen, visade det sig att det inte var så idealiskt som de trodde.
"Jag fick bara 2 euro av 50 euro!" sa fransmannen och pekade på tysken, "men han får 25 euro!"
"Det stämmer!" utbrast cyprioten, "jag sparade bara 1 euro och han sparade mer än tjugo gånger så mycket som jag."
"Så sant!" utbrast österrikaren, "varför får han tillbaka 25 euro och jag bara 5 euro?
Ännu en gång får de rika tyskarna allt!"
"Vänta lite", ropade greken, portugisen, spanjoren och italienaren samtidigt, "vi fick ingenting.
Systemet utnyttjar de fattigaste!"
Som ur tomma intet attackerade de nio tysken tillsammans och misshandlade honom.
Nästa kväll dök inte tysken upp till middagen.
Så de andra nio satte sig ner tillsammans och åt utan honom.
Men när det var dags att betala räkningen , insåg de något extraordinärt:
Tillsammans hade de inte tillräckligt med pengar för att betala ens hälften av räkningen!
Och om de inte har svultit ihjäl, undrar de fortfarande idag.
EUROPA - så enkelt är det!