Rezonanță, creații de frecvență
Din ce în ce mai mulți oameni suferă de probleme de sănătate precum amețeli,
dureri de cap, aritmie cardiacă sau insomnie.
Stresul este adesea citat drept cauză.
Următorul film documentar din 2012 arată că astfel de simptome sunt adesea legate de
cauze complet diferite, mai puțin cunoscute.
Filmul ne poartă într-o călătorie de la originile noastre până în anii 1990, când a începând cu
expansiunea tehnologiei de comunicare fără fir.
De atunci, omenirea a fost cufundată într-un ocean de frecvențe artificiale.
Cu ochiul liber, planeta pare să fie aceeași, dar la nivel celular, aceasta este cea mai mare
schimbare prin care a trecut viața pe Pământ.
Efectele nu sunt de subestimat!
Kla.TV a tradus și dublat acest film în limba germană pentru Dv.
Oamenii de știință, reprezentanții industriei, medicii, și persoanele afectate iau cuvântul.
Vă dorim mult câștig interior la vizionarea următorului film documentar de James
Russell: "REZONANȚĂ - Creaturi de frecvenței”!
Încă nu înțelegem foarte bine ce facem aici.
Avem în sfârșit un anunț cu privire la faptul dacă telefoanele mobile provoacă cancer.
Un om de știință necunoscut este pe cale să facă o descoperire care ar fi trebuit să schimbe
totul. Numele lui era Winfried Otto Schumann.
Din acea zi, le-a predat elevilor săi: fizica electricității.
Cum o sferă poate genera o tensiune electrică într-o sferă. Și ca rezultat: o frecvență.
Clasa lui Schumann a avut dificultate să înțeleagă subiectul.
Pentru a simplifica lucrurile, profesorul le-a spus să își imagineze că
Pământul este o sferă, iar ionosfera alta.
El le-a cerut apoi să calculeze tensiunea dintre ele.
Deoarece nici el însuși nu a avut vreo idee , Schumann a început să facă calcule matematice.
Pulsul pământului, rezonanța Schumann, era de exact 7,83 Hertz. Descoperirea a fost uimitoare.
Rezonanța Schumann semăna oare doar cu undele alfa ale creierului uman? Nu - a fost identică!
Frecvența creierului, care ne controlează creativitatea, performanța, stresul, temerile și sistemul
imunitar, se sincronizase cumva cu frecvența planetei.
Pulsul pământului devenise pulsul vieții însăși.
Ei bine, dacă ne uităm la istoria Pământului, este evident.
Undele Schumann au făcut parte din această planetă încă de la început.
Viața se dezvoltă, este înconjurată de ele și inevitabil, în acord cu ele.
De fapt, sensibilitatea noastră la frecvență a fost profund legată de capacitatea
noastră de a percepe un alt fenomen al planetei.
Știm că albinele sunt sensibile la câmpurile elecromagnetice. Știm că au
particule de geomagnetită în corpul lor.
Iar testele de laborator au arătat că acestea reacționează într-adevăr
sensibil la câmpurile electromagnetice.
S-a demonstrat în laboratoare că modul în care își construiesc fagurii poate fi controlat prin generarea
unui câmp elecromagneticmagnetic artificial și pare evident că albinele folosesc
câmpurile elecromagnetice pentru orientare.
Echilibrul delicat al vieții pe Pământ este perfect ilustrat de dependența
de albine și de polenizarea plantelor.
Se presupune că viața nu ar avea nicio șansă fără albine.
Polenizarea de către insecte este necesară pentru aproape tot ceea ce face alimentele interesante:
Deci, fructele, nucile, toate acestea necesită polenizarea de către insecte, iar albinele
sunt cel mai important grup de polenizatori.
.
Mortalitatea albinelor de acest tip, cunoscută și sub numele de CCD - Sindromul prăbușirii coloniilor
- afectează coloniile de albine din întreaga lume, unele țări raportând pierderi de până la 70%.
O varietate de motive au fost invocate ca factori declanșatori.
Dar niciunul dintre aceștia nu a putut explica în mod concludent de ce albinele au încetat brusc să
se mai întoarcă la stupi - cu o singură excepție:
Un proiect de cercetare senzațional realizat de Jochen Kuhn și echipa sa.
În cadrul unui experiment, medicul a lucrat cu opt colonii de albine și a plasat un
telefon DECT obișnuit în patru dintre ele.
Oamenii de știință au monitorizat apoi dacă prezența unui telefon DECT ar afecta întoarcerea
albinelor la stup. Rezultatele au fost uimitoare.
Albinele au revenit în număr normal în stupii în care nu au fost amplasate telefoane DECT.
Dar aproape nicio albină nu s-a întors la stupii care conțineau un telefon DECT.
Niciuna dintre albine nu s-a întors în stupii care conțineau un telefon DECT.
Pentru a înțelege pe deplin implicațiile experimentului Dr. Kuhn, trebuie mai întâi să
înțelegem cum funcționează un telefon DECT.
Motivul pentru care vă puteți plimba prin casă și puteți efectua apeluri cu telefonul DECT este că
stația de bază a telefonului DECT trimite unde electromagnetice, numite microunde, către receptor.
Acesta este exact același mod în care un pilon de telefonie mobilă comunică cu un telefon mobil.
Un telefon DECT este, în esență, o versiune în miniatură a unui telefon mobil.
Dacă o albină este influențată de ceea ce vine de la un telefon DECT, cu siguranță va fi influențată și
de ceea ce vine de la un pilon de telefonie mobilă.
Și cu 4 miliarde de utilizatori de telefonie mobilă în întreaga lume, a existat brusc un
număr alarmant de antene de telefonie mobilă.
Simțul magnetic de orientare al albinei îi permite acesteia să se orienteze
folosind liniile câmpului magnetic al Pământului.
O capacitate în care a investit milioane de ani de dezvoltare și perfecționare.
Nu este evident că o sensibilitate atât de mare este influențată chiar și de cele mai
mici schimbări în mediul electromagnetic?
Așadar, ce înseamnă această schimbare gigantică care a avut loc aproape peste noapte?
Există și alte specii care au această sensibilitate la câmpurile magnetice?
O sensibilitate care, în cele din urmă, le face vulnerabile la frecvențele create de om?
Din păcate, descoperirea unei noi proteine numită criptocrom sugerează că
toate formele de viață au un simț magnetic.
Ele au fost descoperite în plante în anii 1990. Funcția lor este de a absorbi lumina
albastră, care este necesară pentru a regla creșterea.
De atunci, acestea au fost găsite la insecte, animale, mamifere, oameni și păsări.
Criptocromii sunt molecule biologice numite proteine.
Acestea sunt produse de unele dintre genele noastre, numite gene CRY.
Molecula criptocromului reglează de fapt ritmul nostru circadian , inclusiv producția de melatonină.
Unii dintre criptocromi par să aibă funcția de a absorbi lumina, ca un detector pentru ceasul circadian.
Prin urmare, ele sunt un element de intrare pentru ritmul zi-noapte pe care multe specii
par să îl aibă; atât plantele, cât și animalele.
Dar în 2000, Thorsten Ritz a dezvăluit un rol și mai uimitor al criptocromului.
Printr-o serie de experimente efectuate pe ciocârliilor, el a demonstrat că simțul lor de orientare
nu se bazează doar pe magnetism, ci provine direct de la celulele criptocrome situate în spatele ochiului.
Modul în care a testat acest lucru a fost de a expune păsările la câmpuri de radiofrecvență pentru a vedea
dacă acest lucru ar interfera cu compasul lor magnetic.
S-a dovedit că nu numai că câmpul de înaltă frecvență a interferat cu migrația ciocârliilor, dar
că acest lucru s-a întâmplat chiar și la intensități foarte mici ale câmpului.
Acest lucru este foarte important și foarte interesant, deoarece chiar și câmpurile de radiofrecvență
foarte slabe au afectat busola păsărilor.
Experimentele lui Ritz au arătat în mod clar că celula criptocrom utilizată în navigație este grav afectată de
frecvențele produse de om - chiar și de frecvențe cu mult sub cele considerate
sigure de autoritățile de reglementare ICNIRP.
Există motive științifice solide pentru a crede că câmpurile magnetice, câmpurile magnetice artificiale,
vor distruge habitatul unui număr de specii.
Cât de mult s-a schimbat mediul nostru ca urmare a câmpurilor electromagnetice?
În ultimii 25 de ani a fost o schimbare de nerecunoscut...
Este de milioane de ori mai mare în termeni de energie electromagnetică.
Fosta Agenție Națională de Protecție Radiologică a declarat într-unul dintre documentele sale că estimează
că mediul radiațiilor - dacă vreți să-i spuneți așa - a crescut de multe milioane de ori în comparație cu
ceea ce era acum 50 de ani - de multe milioane de ori.
Este o schimbare uriașă a mediului de pe Pământ și inundă complet toate aceste semnale
naturale, inclusiv undele Schumann cu care am evoluat.
.
Dacă omenirea are capacitatea de a percepe câmpurile magnetice, dacă are aceeași capacitate ca albinele,
păsările și fluturii - înseamnă asta că suntem la fel de sensibili ca și ei la frecvențele create de om?
Schimbările din mediul nostru ne vor afecta în același mod în care le afectează pe ele?
Cum descrieți electrosensibilitatea?
Electrosensibilitatea este atunci când oamenii încep să reacționeze, corpul lor începe
să reacționeze la câmpurile electromagnetice.
În general, câmpurile electromagnetice la care acestea reacționează sunt fără fir.
Deci este vorba de comunicații fără fir, WLAN, telefoane fără fir, telefoane DECT,
telefoane mobile, antene de telefonie mobilă.
Toate acestea trimit semnale pe care corpul nostru nu le-a mai experimentat până acum.
Și când începe să afecteze oamenii - când a început să mă afecteze pe mine - de obicei este
mai întâi capul - începi să simți durere în cap.
Nu-mi place să spun durere de cap, pentru că este o durere în cap care nu seamănă cu
nicio durere de cap pe care ați avut-o vreodată.
Majoritatea oamenilor se plâng de afecțiuni precum aritmie cardiacă, insomnie, dureri de
cap, tulburări de vedere, amețeli, diferite tipuri de parestezii sau nevroze.
Ei descriu senzații neobișnuite în corpul lor.
De fapt, poate afecta și sistemul hormonal, funcția tiroidiană. Lista este cu adevărat nesfârșită.
Aspectele unui organism care îi permit să detecteze și să răspundă la câmpurile
electromagnetice - s-ar putea spune că aceste cuvinte sunt folosite în contexte diferite.
Și dacă o descompuneți în "electrosensibil" - ați putea spune că acesta
este de fapt un răspuns la viața însăși.
De exemplu, atunci când examinăm un organism pentru a determina dacă este prezentă viața, căutăm de
fapt prezența electricității - de exemplu, cu electrocardiograma , ECG și electroencefalograma, EEG.
Ceea ce investigăm este prezența electricității din aceste organe țintă, creierul și inima.
Iar atunci când vedem acest lucru, este un semn că viața este prezentă.
Într-un fel, câmpurile electromagnetice fac parte din viața însăși la nivel celular. S-ar
putea spune că toată viața este electrosensibilă.
Este aceasta o boală reală? Da, absolut, este.
În prezent, OMS afirmă că acest lucru este real, iar simptomele pot fi grave și debilitante.
Cifrele pentru electro-hipersensibilitate sunt de aproximativ 2-3%.
Acestea sunt persoane ale căror vieți sunt extrem de atinse de această afecțiune.
Dar, așa cum am menționat deja, 100% dintre oameni reacționează la acesta la nivel celular.
Aceasta înseamnă că, dacă acest lucru nu este luat suficient de în serios sau nu este recunoscut,
consecințele pentru sistemul de sănătate pot fi uriașe.
Iar numărul persoanelor care au electrosensibilitate ușoară sau moderată este
probabil mult mai mare decât am presupus anterior.
Odată cu introducerea telefonului mobil în anii 1980, a fost nevoie de o rețea de antene.
De atunci, companiile de telecomunicații au ridicat peste 5 milioane de stații emițătoare în întreaga lume.
Mândri că vor umple tot aerul cu frecvențe de microunde, nu au făcut niciun studiu
pentru a se asigura că nu vor avea efecte negative pe termen lung asupra sănătății.
Acestea au fost construite fără o asigurare în prealabil că nu sunt periculoase.
Mulțumesc pentru ajutor.
Foarte neplăcut, nu-i așa?
Da, și este acolo tot timpul, de asemenea, ceva ce nu se oprește.
Radiază în mod constant - provine de la stâlpi - dacă puteți vedea stâlpul, sunteți expus.
Sincer, chiar dacă nu o faci, ești expus de la acea distanță pentru că trece prin pereți de beton și
alte lucruri, sigur atenuează puțin, dar numai puțin.
La 200 - 300 de metri de catargul de acolo, sunteți expus în mod constant la el.
Dacă îl puteți auzi, se schimbă totul. Da. Dar cum ar fi dacă l-ați putea vedea.
Ar fi ca și cum ai vedea smog în fiecare zi.
Cu un smog de frecvențe artificiale care ne înconjoară constant și fără să le verificăm siguranța, este de
mirare că organismul uman începe să reacționeze la ele?
S-a întâmplat acum aproximativ 10 ani. Aveam în jur de 30 de ani.
Nu exista cancer de sân în familie până atunci. Am avut un stil de viață foarte sănătos.
Am locuit lângă un stâlp de telefonie timp de mulți ani, șapte ani pe atunci.
Era la 100 de metri de casa mea.
Ani de zile am avut simptome care nu erau asociate cu catargul, deoarece la acea vreme
nu știam nimic despre electrosensibilitate.
Aveam amețeli, probleme de somn, dureri de cap, dureri înțepătoare în cap și mergeam frecvent la medic.
Mi s-a spus că este vorba de stres sau de un virus. Și apoi, din senin, am fost diagnosticată cu
cancer la sân. A fost cel mai mare șoc din viața mea.
La început m-am gândit că am ghinion, că depinde de mine. Apoi a început tratamentul.
Și am întâlnit câțiva vecini în spital - locuiam într-un sat foarte mic.
Și am întâlnit aceste vecine, femei tinere - eu eram cea mai tânără, aveam 30
de ani, celelalte aveau 40 sau 50 de ani.
Cinci dintre noi am fost acolo, toate în același timp, în decurs de șase luni,
cu același diagnostic de cancer la sân.
Cu atât de multe telefoane mobile și antene și cu o industrie a telefoniei mobile care valorează miliarde,
am spera că până acum a fost înființat un organism guvernamental strict, o autoritate care să se asigure
că industria telecomunicațiilor emite în siguranță.
Cineva care stabilește limite stricte care protejează populația - cineva care se asigură că
ceea la ce suntem expuși este absolut sigur.
Din păcate, nu există nimic din toate acestea. Ceea ce avem este ICNIRP.
ICNIRP a fost înființat în Europa acum aproximativ 20 de ani pentru a studia radiațiile neionizante.
Acesta este Comitetul internațional pentru protecția împotriva radiațiilor neionizante,
iar sarcina sa este de a analiza toată literatura publicată și de a o rezuma:
Asta este ceea ce spune știința.
Nu poți fi ales în ea. Ești invitat să te alături dacă ești unul dintre oamenii favorizați.
Deci, întotdeauna este determinată de industrie, pentru că acolo se află rădăcinile.
Deci, avem un punct de referință pe care l-au stabilit, care a fost adoptat de majoritatea țărilor
europene, și este ceva ce este recomandat de Comisia Europeană însăși, inclusiv de grupul de experți.
Dar aceste valori orientative se bazează pe metode de construcție despre care știm că au cauza
și efectul lor în radiațiile de înaltă frecvență.
Singurul scenariu care există acum în ceea ce privește energia care ne înconjoară la aceeași frecvență ca
radiațiile de la telefoanele mobile, de la antenele de telefonie mobilă și de la telefoanele fără fir - toate
dispozitivele de comunicare diferite pe care le folosim în fiecare zi - este același pe
care îl știm de la cuptoarele cu microunde.
Dacă folosim suficientă energie și o concentrăm pe o zonă suficient de mică, atunci
încălzim țesutul, apoi încălzim tot ceea ce are o anumită cantitate de apă în el.
Niciuna dintre valorile orientative actuale nu are nimic de-a face cu afectarea cronică a sănătății
sau cu cancerul. Niciuna dintre ele, niciuna.
Toate sunt orientate către efecte termice sau efecte imediate, cum ar fi furnicături ale pielii
sau contracții ale sprâncenelor sau ceva de genul.
Nimeni nu poate detecta daunele pe termen lung asupra sănătății.
Vreți să spuneți că sub 40 este nesemnificativ, este lipsit de sens...
Este irelevant. Nu există nicio intenție de a proteja împotriva efectelor
nocive pe termen lung asupra sănătății.
ICNIRP este... ei bine, ICNIRP este complet lipsit de sens.
De exemplu: Dacă doriți să vă asigurați că nimeni nu depășește limita de viteză la școală, setați
limita de viteză la 10.000 de kilometri pe oră.
În acest fel, toată lumea o va respecta și nimeni nu va conduce prea repede.
Puteți trece pe lângă școală cu 999 km/h și "valoarea limită" este respectată.
Grupul consultativ nu este înființat pentru a analiza dovezile în vederea protejării populației.
În 2011, Organizația Mondială a Sănătății a modificat clasificarea de pericol a telefoanelor mobile și le-a
reclasificat ca fiind posibil cancerigene pentru oameni - din cauza unui risc crescut de apariție
a gliomului, tipul de tumoare pe creier asociat cu utilizarea telefonului mobil.
Care a fost declanșatorul acestei schimbări abrupte de statut?
Au existat nenumărate studii privind posibilele efecte ale telefoanelor mobile asupra sănătății.
Unele arată un efect. Unele nu arată niciunul.
Dar cel mai concludent studiu a venit de la Lennart Hardell.
El a condus cea mai amplă și mai profundă cercetare realizată vreodată.
El și-a combinat propriile lucrări cu cele ale altora din întreaga lume.
De la începutul anilor 1990, aceștia au analizat obiceiurile telefonice a
peste 2000 de persoane din întreaga lume.
Persoanele cu tumori precum astrocitomul și neuromul acustic, tumorile cerebrale cele mai
asociate cu utilizarea telefoanelor mobile din cauza apropierii lor de aer.
Rezultatele sunt șocante. Aceștia au ajuns la concluzia că utilizarea telefoanelor mobile crește
de fapt riscul apariției unei tumori cerebrale.
Și au descoperit, de ce investigațiile anterioare nu au arătat niciun efect.
Cred că există mai multe dovezi că este cancerigen decât doar posibil cancerigen.
Dar, într-un fel, cred că înțeleg, pentru că majoritatea cancerelor care vor apărea nu sunt încă prezente.
Oamenii nu folosesc telefoanele mobile de mult timp pentru ca adevăratul efect să devină evident.
Ca și în cazul altor substanțe cancerigene, este nevoie de cel puțin zece ani
pentru a observa un efect al expunerii.
Deoarece explozia telefoanelor mobile a început abia la sfârșitul anilor 1990, nu este
surprinzător faptul că abia acum începem să vedem efectele. Și anume chiar acum.
Așadar, ce face industria telecomunicațiilor pentru a-și proteja utilizatorii de o tumoare pe creier?
O privire aruncată asupra manualelor de siguranță sugerează că aceștia sunt
mai preocupați de propria lor protecție.
Pe spatele aproape fiecărui telefon mobil se află instrucțiuni despre cât de
departe ar trebui să-l țineți de corp.
Instrucțiuni care sunt complet nepracticabile în majoritatea cazurilor.
Și ce se întâmplă atunci când industria telecomunicațiilor finanțează
cercetarea privind daunele pe care le provoacă?
Și această cercetare concluzionează că utilizarea telefonului mobil are un
impact asupra dezvoltării cancerului.
Cu toate acestea, ei tind să păstreze această cercetare pentru ei înșiși.
Deși epidemiologia arată clar că utilizarea unui telefon mobil crește
riscul de a dezvolta o tumoare pe creier.
Cei de la ICNIRP trebuie să vadă o cauză și un efect clar; cum se întâmplă, care este
mecanismul și exact cum este cauzat cancerul.
Poate părea evident că o ființă atât de adaptată la frecvențele pământului și atât de sensibilă la
câmpul magnetic al acestuia ar avea în mod natural o reacție la microundele produse de om.
Dar ani de zile, industria telecomunicațiilor și-a apărat acțiunile punând aceeași întrebare.
După cum s-a dovedit, au pus întrebarea greșită.
Răspunsul este: melatonina.
În general, este recunoscut faptul că radicalii celulari sunt cauza sau
factorul principal în majoritatea cancerelor.
Cea mai importantă apărare a organismului nostru împotriva acestor radicali liberi este cel
mai puternic antioxidant al său: melatonina.
Intră în fluxul sanguin și rolul său este de a acționa ca un antioxidant
natural, un agent natural anti-cancer.
Melatonina este un agent anti-cancer foarte, foarte puternic.
Acesta acționează ca un așa-numit agent oncostatic care vă protejează împotriva cancerului.
Și controlează ritmul somn-veghe, astfel încât să obțineți un somn bun și doza potrivită de melatonină.
Este o moleculă anti-îmbătrânire. Cu alte cuvinte, elimină radicalii liberi și face
pur și simplu pielea să pară mai tânără.
Da, deci dacă aveți o cantitate redusă de melatonină, sistemul imunitar scade.
La început aveți tendința de a avea probleme cu somnul, adică nu puteți adormi sau,
dacă o faceți, nu puteți adormi din nou.
Este posibil să aveți probleme cardiace, deoarece melatonina vă protejează și inima.
Și sunteți mult mai predispus la îmbolnăviri, deoarece sistemul imunitar nu funcționează optim.
Acestea sunt câteva lucruri care se întâmplă atunci când nivelul melatoninei scade.
Și, de exemplu, femeia cu cancer la sân are doar o zecime din melatonina unei femei normale de vârsta ei.
Iar bărbații cu cancer de prostată au mai puțin de jumătate din melatonina pe care ar trebui să o aibă.
Copiii autiști au mai puțin de jumătate din nivelul de melatonină pe care ar trebui să îl aibă.
Melatonină redusă la lucrătorii în ture de noapte deoarece aceștia
lucrează noaptea și sunt expuși la lumină.
Aceste persoane nu produc melatonină noaptea și se știe că riscul de cancer de sân crește cu 50%.
Iar Agenția Internațională pentru Cercetarea Cancerului IARC a clasificat treptat munca în ture
de noapte drept posibil cancerigenă din cauza acestei reduceri a melatoninei.
Există acum multe studii care arată că persoanele care lucrează în ture de noapte sau oamenii orbi au
rate de cancer diferite de cele ale populației medii.
Iar majoritatea acestor studii susțin opinia conform căreia lipsa sau reducerea nivelului de
melatonină are un impact negativ asupra sănătății.
Cum organismul se regenerează doar noaptea, melatonina este produsă doar atunci când
glanda pineală simte că nu există lumină.
Și ce se întâmplă; glanda pineală este sensibilă la lumină.
Aceasta este situată exact acolo unde creierul primește semnale de la ochi și
se intersectează în punctul din centru.
Se numește nucleul suprachiasmatic.
Iar conexiunile de acolo merg direct la glanda pineală pentru a-i spune dacă lumina este prezentă sau nu.
Atunci când lumina este prezentă, există o interferență simultană cu semnalele pe care creierul vrea
să le trimită celulelor noastre pentru a le repara.
Deci, nu are sens ca creierul să trimită aceste semnale către celulele noastre pentru a le spune să
se repare atunci când există atât de multe interferențe încât acestea nu le-ar auzi.
Deci, creierul așteaptă până când se întunecă.
Ce cercetări au arătat că există un efect asupra producției de melatonină prin
câmpuri electrice, magnetice sau unde radio?
Da, Institutul Battelle din America a făcut o mulțime de lucrări pe această
temă încă de la sfârșitul anilor 1970.
Iar oamenii săi de știință, Barry Wilson, Dick Stevens și ceilalți oameni au început să se gândească
la asta, deoarece știm că creierul încetează să producă melatonină atunci când aprinzi lumina.
Așa că s-au gândit că poate creierul nostru nu poate face diferența între câmpurile electrice pe care le
generăm noi înșine în mod artificial și lumina naturală care știm cu toții că este prezentă în
timpul zilei, deoarece pur și simplu nu producem melatonină în timpul zilei.
Există motive biologice foarte bune pentru aceasta.
Deci, ei au crezut că aceste câmpuri electrice ar suprima sinteza melatoninei, care, la rândul său, ar
duce la cancer, în special cancerul de sân la femei, deoarece acestea nu ar mai avea
protecția imunologică pe care o au de obicei.
Deci creierul interpretează undele radio ca unde luminoase?
Da, nu le putem deosebi.
.
Ipoteza că glanda pineală nu poate face distincția între frecvențele luminii și frecvențele artificiale
a fost oricum dovedită de numeroase cercetări.
Cel mai ingenios lucru la corpul nostru este capacitatea sa de a contracara producția de
radicali liberi prin producerea de melatonină.
Am creat un echilibru precis în interiorul nostru, un sistem de apărare perfect.
Corpul nostru a avut nevoie de milioane de ani pentru a perfecționa această tehnică.
O tehnică creată pe baza mediului în care am evoluat.
Dar mediul nostru nu s-a schimbat exponențial în ultimele decenii?
Cu ochiul liber, lumea pare să fie aceeași, dar la nivel celular este cea mai mare schimbare de
mediu care a avut loc vreodată în viața noastră.
Este evident că o astfel de schimbare gigantică ar afecta inevitabil un echilibru atât de delicat.
Iar consecințele faptului că organismul nostru nu produce cantitatea
potrivită de melatonină pot fi fatale.
Oamenii de știință din întreaga lume cred acum că radicalii liberi ar putea fi cauza sau un
factor în toate bolile cunoscute. Nu doar cancerul.
La începutul secolului XX, leucemia infantilă era o raritate medicală.
De atunci, am observat doar o creștere a leucemiei infantile.
Aceasta crește cu aproximativ două procente în fiecare an.
Acest lucru e valabil și pentru multe alte boli: autism, tumori cerebrale, cancer.
Ratele cancerului în anii 1910 erau probabil la jumătate față de cele de astăzi.
Multe alte boli sunt legate de studii, de cercetări științifice privind expunerea la câmpuri
electromagnetice și radiații; nu numai la liniile electrice, ci și la câmpuri radio și de microunde.
În ultimii 50 de ani, am fost scufundați într-un ocean de radiații
electromagnetice. Acestea ne înconjoară peste tot.
Invizibil, nu-l putem vedea. Dar știm că este acolo.
De fiecare dată când îți folosești telefonul mobil, știi că ea este acolo.
Suntem un organism ingenios și totuși complex.
Modul în care funcționează corpul nostru nu este nici aleatoriu, nici ceva care s-a întâmplat peste noapte.
Ca orice altă ființă de pe această planetă, ne-am adaptat la mediul în care trăim.
Un mediu care a avut un echilibru delicat de câmpuri și rezonanțe încă de la începutul timpului.
Aceste fenomene nu numai că ne înconjoară, ci ne fac ceea ce suntem.
Celulele corpului nostru comunică între ele folosind frecvențe de lumină; la fel cum ADN-ul nostru folosește
frecvențe electromagnetice pentru a se reproduce.
La baza tuturor acestor elemente se află protonii și electronii, polarizați pozitiv și negativ, ceea
ce face ca toate formele de viață să fie magnetice.
Ca toate formele de viață, suntem dotați cu celule criptocrome, care ne permit să percepem
aceste câmpuri într-un mod pe care abia îl înțelegem.
Suntem ființe de frecvență, electricitate, lumină și magnetism.
Iar pentru a deveni astfel, a fost nevoie de milioane de ani; un proces care a început cu prima celulă.
Deși am adoptat tehnologia fără fir și am încorporat-o în viața noastră de zi cu zi,
organismul nostru nu a făcut la fel la nivel celular.
Frecvențele care ne înconjoară acum sunt la fel de străine pentru celulele noastre cum ar
fi pentru ochii noștri dacă le-am putea vedea.
Copiii noștri se nasc într-o lume pe care corpurile lor pur și simplu nu o pot înțelege.
Unde vor duce toate acestea?
În timp ce se realizează acest film, tehnologia 4G este extinsă în întreaga lume. Pentru
a face asta posibil, limitele sunt ridicate.
WiFi este disponibil în aproape fiecare casă, fiecare școală și fiecare magazin și ne înconjoară tot timpul.
Tehnologia telefonică DECT poate fi găsită în aproape fiecare gospodărie.
Într-un moment în care industria este responsabilă și ar trebui să dea dovadă de prudență, ea arată un dispreț
nesăbuit pentru sănătatea noastră pe termen lung.
Banii conduc lumea.
Iar să se dezvolte o conștiință pentru acest lucru este la fel de probabil
precum a făcut-o industria tutunului.
Deci, dacă va exista o schimbare, aceasta nu va veni de la ei.
Trebuie să vină de la noi!
Trebuie doar să deschidem ochii și să recunoaștem problema.