"Resonans" En Dokumentärfilm av James Russell Total förstörelse av våra celler
Allt fler människor lider av hälsoproblem som yrsel, huvudvärk, hjärtarytmi eller sömnlöshet.
Stress anges ofta som orsak.
Följande dokumentärfilm från 2012 visar att sådana symptom ofta är kopplade till helt andra, mindre välkända orsaker.
Filmen tar oss med på en resa från vårt ursprung till 1990-talet, då utbyggnaden av trådlös kommunikationsteknik började.
Sedan dess har mänskligheten varit nedsänkt i en ocean av artificiella frekvenser.
För blotta ögat ser planeten ut att vara densamma, men på cellnivå, är det den största
förändring som livet på jorden har genomgått.
Effekterna bör inte underskattas!
Kla.TV har översatt och lagt en svensk text under den här filmen för dig.
Forskare, branschföreträdare, läkare och drabbade får säga sitt.
Vi hoppas att dokumentärfilmen av James Russell hjälper dig vidare: "RESONANCE - Creatures of Frequency"!
Vi förstår helt enkelt ännu inte riktigt vad vi gör.
Vi har äntligen ett tillkännagivande om huruvida mobiltelefoner orsakar cancer.
Resonans - frekvens varelser
En okänd vetenskapsman är på väg att göra en upptäckt som skulle ha förändrat allt. Hans namn var Winfried Otto Schumann.
Han undervisade sina elever i elektricitetens fysik.
Hur en sfär kan generera en elektrisk spänning i en sfär. Och som ett resultat av detta: en frekvens.
Schumanns klass hade svårt att förstå ämnet.
För att göra det hela enklare bad professorn dem att föreställa sig att jorden var en sfär och jonosfären en annan.
Han bad dem sedan att beräkna spänningen mellan dem.
Eftersom han själv inte hade någon idé började Schumann också räkna på det.
Jordens puls, Schumannresonansen, var exakt 7,83 Hertz. Upptäckten var häpnadsväckande.
Liknade Schumannresonansen bara alfavågorna i den mänskliga hjärnan? Nej - den var identisk!
Hjärnans frekvens, som styr vår kreativitet, våra prestationer, vår stress, våra rädslor och vårt immunförsvar,
hade på något sätt anpassats till planetens frekvens.
Jordklotets puls hade blivit själva livets puls.
Om man betraktar jordens historia, verkar det ganska uppenbart.
Schumannvågor har varit en del av den här planeten från allra första början.
Livet utvecklas, omgivet av dem och oundvikligen i samklang med dem.
I själva verket har vår känslighet för frekvenser varit djupt kopplad till vår förmåga
att uppfatta ett annat fenomen på planeten.
Magnetfält
Vi vet att bin är känsliga för magnetfält. Vi vet att de har partiklar av geomagnetit i sina kroppar.
Och laboratorietester har visat att de faktiskt reagerar känsligt på magnetfält.
Det har visats i laboratorier att det går att styra hur de bygger sina celler genom att generera ett
konstgjort magnetfält, och det verkar uppenbart att bin använder magnetfält för att orientera sig.
Den ömtåliga balansen i livet på jorden illustreras perfekt av beroendet av bin och deras pollinering av växter.
Det antas att livet knappast skulle ha en chans utan bin.
Pollinering av insekter är nödvändigt för i stort sett allt som gör mat intressant:
Frukt, nötter, allt detta kräver pollinering av insekter, och bin är den viktigaste gruppen av pollinatörer.
Cirka 70 % av världens livsmedelsgrödor pollineras av bin.
År 2006 hände det otänkbara: bisamhällen runt om i världen började dö ut och ingen kunde förklara varför.
Den här typen av bidödlighet, även känd som CCD - Colony Collapse Disorder - drabbar bisamhällen över hela världen,
och i vissa länder rapporteras förluster på upp till 70 %.
En rad olika skäl angavs som utlösande faktorer.
Men ingen av dem kunde slutgiltigt förklara varför bina plötsligt slutade återvända till sina bikupor - med ett undantag.
Ett sensationellt forskningsarbete av Jochen Kuhn och hans team.
I ett experiment arbetade fysikern med åtta bisamhällen och placerade en vanlig DECT-telefon i fyra av dem.
Forskarna kontrollerade sedan om närvaron av en DECT-telefon påverkade om bina återvände
till sin kupa. Resultaten var häpnadsväckande.
Bina återvände i normalt antal till de bikupor där inga DECT-telefoner placerats ut.
Men nästan inga bin återvände till bikuporna som innehöll en DECT-telefon.
Till ett av kuporna som innehöll en DECT-telefon, återvände inte ett enda bi.
För att fullt ut förstå konsekvenserna av dr Kuhns experiment måste vi först förstå hur en DECT-telefon fungerar.
Anledningen till att du kan gå runt i ditt hem och ringa med din DECT-telefon är att basstationen på din
DECT-telefon sänder elektromagnetiska vågor, så kallade mikrovågor, till din handenhet.
Det är precis på samma sätt som en mobilmast kommunicerar med en mobiltelefon.
En DECT-telefon är i princip en miniatyrversion av en mobiltelefonmast.
Om ett bi påverkas av det som kommer från en DECT-telefon, kommer det säkert också att
påverkas av det som kommer från en mobilmast.
Och med 4 miljarder mobiltelefonanvändare i världen fanns det plötsligt ett alarmerande antal mobilmaster.
Binas magnetiska orienteringssinne gör att de kan orientera sig med hjälp av jordens magnetiska fältlinjer.
En förmåga som har investerats miljontals år i att utveckla och finjustera.
Är det inte uppenbart att en så hög känslighet påverkas av även de minsta förändringar i den elektromagnetiska miljön?
Så vad innebär denna gigantiska förändring som skedde nästan över en natt?
Finns det några andra arter som har denna känslighet för magnetfält?
En känslighet som i slutändan gör dem sårbara för frekvenser som skapats av människor?
Tyvärr tyder upptäckten av ett nytt protein som kallas kryptokrom på att allt liv har ett magnetiskt sinne.
Kryptokromer
De upptäcktes i växter på 1990-talet. Deras funktion är att absorbera blått ljus, vilket behövs för att reglera tillväxten.
Sedan dess har de påträffats hos insekter, djur, däggdjur, människor och fåglar.
Kryptokromer är biologiska molekyler som kallas proteiner.
De produceras av vissa av våra gener, så kallade CRY-gener.
Och kryptokrom-molekylen reglerar faktiskt vår dygnsrytm, inklusive produktionen av melatonin.
Vissa av kryptokromerna verkar ha funktionen att absorbera ljus, som en detektor för den cirkadiska klockan.
De är därför en input för den dag-natt-rytm som många arter verkar ha; växter såväl som djur.
Men år 2000 avslöjade Thorsten Ritz en ännu mer häpnadsväckande roll för kryptokromet.
I en serie experiment med rödhakar bevisade han att deras lokalsinne inte bara bygger på magnetism, utan
kommer direkt från kryptokromceller som ligger bakom ögat.
Sättet han testade detta på var att utsätta fåglar för radiofrekventa fält för att se om detta
faktiskt skulle störa deras magnetiska kompass.
Det visade sig att det högfrekventa fältet inte bara störde rödhakarnas migration, utan att
detta var fallet även vid mycket låga fältstyrkor.
Det här är väldigt viktigt och väldigt intressant att även mycket svaga radiofrekventa fält påverkade rödhakarnas kompass.
Ritz experiment visade tydligt att den kryptokroma cell som används vid navigering påverkas allvarligt av frekvenser som
skapats av människan - även frekvenser långt under de som anses säkras av ICNIRP (International
Commission on non-ionizing radiation protection).
Det finns goda vetenskapliga skäl att tro att magnetfält, artificiella magnetfält, kommer
att förstöra livsmiljön för ett antal arter.
Under de senaste 25 åren har olika arter som använder jordens magnetfält för navigering på ett mystiskt sätt minskat:
Dramatisk minskning av 109 arter av arktiska flyttfåglar
5 fjärilsarter utdöda i Storbritannien
36 arter av australiska kustfåglar har minskat med 75 %
10 % av världens fjärilsarter hotas av utrotning
45% av de vanliga europeiska fågelarterna har minskat
50 % minskning av antalet europeiska ängsfjärilar
Hälften av alla kända brittiska fjärilar hotas av utrotning
Bin: upp till 70 % minskning.
62 % av de flyttande vattenfåglarna i Asien minskar eller är utrotade
Australiska vadarfåglar: minskning med 80 %
Hälften av Storbritanniens biarter: minskning med upp till 70 %
4 amerikanska biarter: minskning av antalet med upp till 98 %
Fåglar på jordbruksmark med upp till 79 %
1 av 8 av världens fågelarter är utrotningshotade
190 fågelarter är akut hotade
Hur mycket har vår miljö förändrats till följd av elektromagnetiska fält?
Under de senaste 25 åren har det skett en förändring som inte går att känna igen...
Den är miljontals gånger högre när det gäller elektromagnetisk energi.
Den tidigare National Radiological Protection Agency sade i ett av sina dokument att den uppskattar att strålningsmiljön -
om man vill kalla den så - har ökat många miljoner gånger jämfört med vad den var för 50 år sedan - många miljoner gånger.
Det är en enorm förändring av miljön på jorden och den översköljer helt alla dessa naturliga signaler,
inklusive Schumann-vågorna som vi har utvecklats med.
"Att mäta Schumanns resonans i eller runt en stad har blivit helt omöjligt,
elektromagnetisk förorening från mobiltelefoner har tvingat oss att utföra våra mätningar till havs." Dr Wolfgang Ludwig, fysiker
Om människan har förmågan att uppfatta magnetfält, om hon har samma förmåga som bin, fåglar och fjärilar -
betyder det då att vi är lika känsliga för frekvenser som skapats av människan som de är?
Kommer förändringar i vår omgivning att påverka oss på samma sätt som de påverkar dem?
Hur beskriver du elöverkänslighet?
Elöverkänslighet är när människor börjar reagera, deras kropp börjar reagera på elektromagnetiska fält.
Generellt sett är de elektromagnetiska fält som de reagerar på trådlösa.
Så det är trådlös kommunikation, det är WLAN, det är sladdlösa telefoner, DECT-telefoner, mobiltelefoner, mobiltelefonmaster.
De sänder alla ut signaler som vår kropp aldrig har upplevt förut.
Och när det börjar drabba människor - när det började drabba mig - är det oftast
huvudet först - man börjar känna smärta i huvudet.
Jag hatar att säga huvudvärk eftersom det är en smärta i huvudet som inte liknar någon huvudvärk du någonsin har haft.
De flesta människor klagar över besvär som hjärtarytmi, sömnlöshet, huvudvärk, synstörningar,
yrsel, olika typer av parestesier eller neuroser.
De beskriver att de upplever ovanliga förnimmelser i sina kroppar.
Faktum är att det också kan påverka hormonsystemet, sköldkörtelfunktionen. Listan är verkligen oändlig.
De aspekter av en organism som gör att den kan upptäcka och reagera på elektromagnetiska fält - man
kan säga att dessa ord används i olika sammanhang.
Och om man bryter ner det till "elöverkänslig" dvs känslig för el - kan man säga att detta faktiskt är ett svar på livet självt.
När vi till exempel undersöker en organism för att avgöra om det finns liv, letar vi faktiskt efter förekomsten av
elektricitet - till exempel med elektrokardiogrammet (hjärtverksamhet), EKG och elektroencefalogrammet, EEG.
Det vi undersöker är förekomsten av elektricitet från dessa målorgan, hjärnan och hjärtat.
Och när vi ser detta är det ett tecken på att livet är närvarande.
På sätt och vis är elektromagnetiska fält en del av själva livet på cellnivå. Man kan säga att allt liv är känsligt för el.
Är det här en riktig sjukdom? Ja, absolut, det är det.
För närvarande säger WHO att detta är verkligt och att symtomen kan vara allvarliga och försvagande.
Siffrorna för elöverkänslighet ligger runt 2-3%.
Det här är människor vars liv påverkas extremt mycket av detta tillstånd.
Men som jag redan har nämnt reagerar 100 % av alla människor på det på cellnivå.
Det innebär att om detta inte tas på tillräckligt stort allvar eller inte uppmärksammas kan
konsekvenserna för hälso- och sjukvårdssystemet bli enorma.
Och antalet personer som har mild eller måttlig elöverkänslighet är förmodligen mycket högre än vi tidigare antagit.
När mobiltelefonen introducerades på 1980-talet behövdes ett nätverk av antenner.
Sedan dess har telekombolagen uppfört över 5 miljoner master runt om i världen.
De är stolta över att fylla hela luften med mikrovågsfrekvenser, och de har inte gjort en enda studie för att säkerställa
att det inte skulle ha några långsiktiga hälsoskador.
De byggdes utan att man först hade försäkrat sig om att de var säkra.
…tack för din hjälp.
Väldigt obehagligt, eller hur?
Ja, och det är där hela tiden också, något som är märkbart är att det inte stannar.
Det strålar hela tiden - det kommer från masterna - om du kan se masten är du exponerad för det.
Ärligt talat, även om man inte ser den, utsätts du för den på det avståndet eftersom det går genom
betongväggar och så vidare, det dämpas lite, men bara lite.
200-300 meter från masten... där är man ständigt exponerad för den.
Om man kan höra det, förändrar det allt. Ja. Och om man kunde se det då?
Det skulle vara som att se smog varje dag.
Med en smog av konstgjorda frekvenser som ständigt omger oss och utan att vi kontrollerar deras säkerhet, är
det då konstigt att människokroppen börjar reagera på dem?
Det var för ungefär 10 år sedan. Jag var i 30-årsåldern.
Ingen bröstcancer i min familj hittills. Jag har haft en mycket hälsosam livsstil.
Jag bodde bredvid en telefonmast i många år, sju år på den tiden.
Det var 100 meter från mitt hus.
I flera år hade jag symtom som inte förknippades med masten, eftersom jag på den tiden inte visste något om elöverkänslighet.
Jag hade yrsel, sömnproblem, huvudvärk, stickande smärtor i huvudet och jag gick ofta till läkaren.
Jag fick höra att det var stress eller ett virus. Och sedan, helt plötsligt, fick jag diagnosen
bröstcancer. Det var den största chocken i mitt liv.
Först tänkte jag att jag bara hade otur, att det bara var jag. Sedan började behandlingen.
Och jag träffade några grannar där på sjukhuset - jag bodde i en mycket liten by.
Och jag träffade också dessa grannar, unga kvinnor - jag var den yngsta, i trettioårsåldern, de andra var
i fyrtioårsåldern eller i början av femtioårsåldern.
Fem av oss var där, alla vid samma tidpunkt inom sex månader med samma diagnos, bröstcancer.
Med så många mobiltelefoner och master och en mobiltelefonindustri värd miljarder skulle man kunna hoppas att
det vid det här laget har inrättats ett strikt statligt organ, en myndighet som ser till att
telekommunikationsindustrin sänder på den säkra sidan.
Någon som sätter strikta gränser som skyddar befolkningen - någon som ser till att det vi utsätts för är helt säkert.
Tyvärr finns det inget av detta. Vad vi har är ICNIRP.
ICNIRP inrättades i Europa för cirka 20 år sedan för att studera icke-joniserande strålning.
Det är den internationella kommittén för skydd mot icke-joniserande strålning, och dess uppgift är att titta på all
litteratur som publiceras och i princip sammanfatta den:
Det är vad vetenskapen definitivt säger.
Man kan inte väljas in i det. Man blir inbjuden om man är en av de personer som gynnas.
Så det är alltid industrin som avgör, eftersom det är där rötterna finns.
Just det. Så vi har ett riktmärke som de har satt, som har antagits av de flesta europeiska länder, och
det är något som rekommenderas av Europeiska kommissionen själv, inklusive expertpanelen.
Men dessa riktvärden är baserade på byggmetoder som vi vet har sin orsak och verkan i högfrekvent strålning.
Det enda scenario som finns nu när det gäller den energi som omger oss med samma frekvens som strålningen från mobiltelefoner,
mobilmaster och trådlösa telefoner - alla de olika kommunikationsapparater som vi använder varje
dag - är samma som vi känner från mikrovågsugnar.
Om vi använder tillräckligt mycket energi och koncentrerar den till en tillräckligt liten yta, så värmer vi upp
vävnaden och allt som innehåller en viss mängd vatten.
Inget av de nuvarande riktvärdena har något att göra med kroniska hälsoskador eller cancer. Inget av dem, inte ett enda.
De är alla inriktade på värmeeffekter eller omedelbara effekter som hudprickning eller ögonbrynsprickning eller något.
Ingen kan upptäcka långsiktiga hälsoskador.
Så du menar, under 40 är det obetydligt, det är betydelselöst ...
Det är betydelselöst. Det finns ingen avsikt att skydda mot långsiktiga hälsoskador.
ICNIRP är ... ja, ICNIRP är helt betydelselöst.
Ett exempel: Om du vill vara säker på att ingen överskrider hastighetsgränsen vid en skola sätter du
hastighetsgränsen till 10.000 kilometer i timmen.
På så sätt kommer alla att hålla sig till den och ingen kommer att köra för fort.
Du kan köra förbi skolan i 999 km/h och "gränsvärdet" följs.
Den rådgivande panelen är inte inrättad för att granska bevisen i syfte att skydda allmänheten.
2011 ändrade Världshälsoorganisationen faroklassificeringen av mobiltelefoner och klassade om dem som möjligen
cancerframkallande för människor - på grund av en ökad risk för att utveckla gliom, den typ av
hjärntumör som förknippas med användning av mobiltelefoner.
Vad var den utlösande faktorn för denna plötsliga förändring av status?
Det har gjorts otaliga studier om mobiltelefoners eventuella hälsoeffekter.
Vissa visar en effekt. Vissa visar ingen.
Men den mest övertygande studien kom från Lennart Hardell.
Han har lett den största och mest insiktsfulla forskning som någonsin genomförts.
Han kombinerade sitt eget arbete med andras från hela världen.
Sedan början av 1990-talet har de analyserat telefonvanorna hos mer än 2000 personer runt om i världen.
Personer med tumörer som astrocytom och akustiskt neurom, de hjärntumörer som mest förknippas med
mobiltelefonanvändning på grund av närheten till luften.
Resultaten är chockerande. De kom fram till att användningen av mobiltelefoner faktiskt ökar risken för hjärntumör.
Och de upptäckte också varför tidigare undersökningar inte visat några effekter.
Jag tror att det finns mer bevis för att det är cancerframkallande än bara möjligen cancerframkallande.
Men jag tror att jag förstår det på ett sätt, eftersom de flesta av de cancerformer som kommer, inte finns där än.
Människor har inte använt mobiltelefoner tillräckligt länge för att den verkliga effekten ska bli uppenbar.
Precis som med andra cancerframkallande ämnen tar det minst tio år innan man ser en effekt av exponeringen.
Eftersom explosionen av mobiltelefoner inte började förrän i slutet av 1990-talet är det inte förvånande att
vi först nu börjar se effekterna. Och det sker just nu.
Så vad gör telekombranschen för att skydda sina användare från en hjärntumör?
En titt i säkerhetsmanualerna tyder på att de är mer angelägna om att skydda sig själva.
På baksidan av nästan alla mobiltelefoner finns instruktioner om hur långt bort från kroppen du ska hålla den.
Instruktioner som i de flesta fall är helt opraktiska.
Och vad händer när telekomindustrin finansierar forskning om de skador som den orsakar?
Och denna forskning drar slutsatsen att den har en påverkan, att mobiltelefonanvändning
har en påverkan av utvecklingen av cancer.
De tenderar dock att hålla denna forskning för sig själva.
Även om epidemiologin tydligt visar att användning av mobiltelefon ökar risken för att utveckla en hjärntumör.
Vad ICNIRP-folket behöver se är en tydlig orsak och verkan; hur det sker, vad mekanismen är och exakt hur cancern orsakas.
Det kan tyckas självklart att en varelse som är så anpassad till jordens frekvenser och så känslig för dess magnetfält naturligt
skulle reagera på mikrovågor som tillverkas av människor.
Men i åratal har telekommunikationsbranschen försvarat sitt agerande genom att ställa samma fråga.
Hur orsakar en mobiltelefon cancer?
Det visade sig att de ställde fel fråga.
Hur hindrar en mobiltelefon människokroppen från att bota cancer?
Svaret är: melatonin.
Det är allmänt erkänt att den fria radikala cellen är den främsta orsaken eller faktorn bakom de flesta cancerformer.
Kroppens viktigaste försvar mot dessa fria radikaler är dess mest kraftfulla antioxidant: melatonin.
Det kommer in i blodomloppet och dess uppgift är att fungera som en naturlig antioxidant, ett naturligt medel mot cancer.
Melatonin är ett mycket, mycket kraftfullt medel mot cancer.
Det fungerar som ett så kallat onkostatiskt medel som skyddar dig mot cancer.
Och den styr sömn- och vakenhetsrytmen så att du får en god nattsömn och rätt dos melatonin.
Det är en anti-ageing-molekyl. Med andra ord tar den bort fria radikaler och får helt enkelt din hud att se yngre ut.
Ja, så om du har en minskad mängd melatonin, då går ditt immunsystem ner.
I början brukar du ha svårt att sova, dvs. du kan inte somna eller om du har vaknat upp, kan du inte somna om igen.
Du kan ha hjärtproblem eftersom melatonin också skyddar ditt hjärta.
Och du är mycket mer mottaglig för sjukdomar eftersom ditt immunförsvar inte fungerar optimalt.
Det här är några saker som händer när du har sänkta melatoninnivåer.
En genomsnittlig kvinna med bröstcancer har till exempel bara en tiondel av
melatoninmängden, gämfört med en normal kvinna i samma ålder.
Och hos personer med prostatacancer har de mindre än hälften av det melatonin de borde ha.
Autistiska barn har mindre än hälften av den melatoninnivå de borde ha.
Minskat melatonin hos nattskiftsarbetare eftersom de arbetar på natten och utsätts för ljus.
De producerar inte melatonin på natten och det är känt att de ökar risken för bröstcancer med 50%.
Och International Agency for Research on Cancer (IARC) har gradvis klassificerat nattskiftsarbete som möjligen
cancerframkallande på grund av denna melatoninminskning.
Det finns nu många studier som visar att människor som arbetar nattskift eller människor som är blinda har
andra cancerfrekvenser än den genomsnittliga befolkningen.
Och de flesta av dessa studier stöder uppfattningen att en brist på eller minskad
melatoninnivå har en negativ inverkan på hälsan.
Eftersom kroppen bara återhämtar sig på natten produceras melatonin bara när
tallkottkörteln känner av att det inte finns något ljus.
Och vad händer; tallkottkörteln är känslig för ljus.
Den ligger precis där hjärnan tar emot signaler från ögonen och korsas av en punkt i mitten.
Den kallas den suprachiasmatiska kärnan.
Och kopplingarna därifrån går direkt till tallkottkörteln för att tala om för den om ljuset är närvarande eller inte.
När det finns ljus närvarande störs samtidigt de signaler som hjärnan vill skicka till våra celler för att reparera dem.
Det är därför inte rimligt att hjärnan skickar signaler till våra celler om att de ska reparera sig själva när
det finns så mycket störningar att de inte skulle höra dem.
Så den väntar, hjärnan väntar tills det är mörkt.
Vilken forskning har visat att det finns en påverkan på melatoninproduktionen genom
elektriska fält, magnetfält eller radiovågor?
Ja, Battelle Institute i USA har arbetat mycket med det här ämnet sedan slutet av 1970-talet.
Och hans forskare, Barry Wilson, Dick Stevens och dessa människor började fundera på det eftersom vi vet att
hjärnan slutar producera melatonin när man tänder lampan.
Så de tänkte att våra hjärnor kanske inte kan se skillnad på elektriska fält som vi själva genererar på konstgjord väg
och det naturliga ljus som vi alla vet finns under dagen, eftersom vi helt enkelt inte producerar melatonin under dagen.
Det finns mycket goda biologiska skäl till detta.
Så de trodde att dessa elektriska fält skulle undertrycka syntesen av melatonin, vilket i sin tur skulle leda till
cancer, särskilt bröstcancer hos kvinnor, eftersom de inte längre skulle ha det immunologiska skydd som de vanligtvis har.
Så hjärnan tolkar radiovågor som ljusvågor?
Ja, vi kan inte skilja dem åt.
Synligt ljus har också en frekvens.
Hypotesen att tallkottkörteln inte kan skilja mellan ljusfrekvenser och konstgjorda frekvenser
har i alla fall bevisats av en mängd forskning.
Det geniala med vår kropp är dess förmåga att motverka produktionen av fria radikaler genom att producera melatonin.
Vi har skapat en exakt balans inom oss själva, ett perfekt försvarssystem.
Det har tagit vår kropp miljontals år att fullända denna teknik.
En teknik som skapats utifrån den miljö där vi har utvecklats.
Men har inte vår miljö förändrats exponentiellt under de senaste decennierna?
För blotta ögat ser världen ut att vara densamma, men på cellnivå är det den största
miljöförändring som någonsin har skett i våra liv.
Det är uppenbart att en sådan gigantisk förändring oundvikligen skulle rubba en sådan känslig balans.
Och konsekvenserna av att vår kropp inte producerar rätt mängd melatonin kan vara ödesdigra.
Forskare över hela världen tror nu att fria radikaler kan vara orsaken till eller en
faktor i alla kända sjukdomar. Inte bara cancer.
I början av 1900-talet var barnleukemi en medicinsk sällsynthet.
Sedan dess har vi bara sett en ökning av barnleukemi.
Den ökar med cirka två procent varje år.
Och detta gäller även många andra sjukdomar: Autism, hjärntumörer, cancer.
Cancerfrekvensen på 1910-talet var förmodligen bara hälften så hög som den är idag.
Och många andra sjukdomar är kopplade till studier, till vetenskaplig forskning om exponering för
elektromagnetiska fält och strålning; inte bara kraftledningar, utan även radio- och mikrovågsfält.
Under de senaste 50 åren har vi varit nedsänkta i en ocean av elektromagnetisk strålning. Den omger oss överallt.
Osynlig, vi kan inte se den. Men vi vet att den finns där.
Varje gång du använder din mobiltelefon vet du att den är där.
Vi är en genialisk och samtidigt komplex organism.
Hur vår kropp fungerar är varken slumpmässigt eller något som hände över en natt.
Liksom alla andra levande varelser på denna planet har vi anpassat oss till den miljö vi lever i.
En miljö som sedan tidernas begynnelse har haft en känslig balans mellan fält och resonanser.
Dessa fenomen inte bara omger oss, de gör oss till dem vi är.
Cellerna i vår kropp kommunicerar med varandra med hjälp av ljusfrekvenser, precis som vårt DNA använder
elektromagnetiska frekvenser för att reproducera sig självt.
Kärnan i allt detta är protoner och elektroner, positivt och negativt polariserade, vilket gör allt liv magnetiskt.
Liksom allt annat liv är vi utrustade med kryptokromceller, som gör att vi kan uppfatta
dessa fält på ett sätt som vi knappt förstår.
Vi är varelser som består av frekvenser, elektricitet, ljus och magnetism.
Och för att bli det, tog det miljontals år; en process som började med den allra första cellen.
Även om vi har omfamnat den trådlösa tekniken och införlivat den i vårt dagliga liv,
har våra kroppar inte följt efter på cellnivå.
De frekvenser som omger oss nu är lika främmande för våra celler som de skulle vara för våra ögon om vi bara kunde se dem.
Våra barn föds in i en värld som deras kroppar helt enkelt inte kan förstå.
Vart kommer allt detta att leda?
Samtidigt som den här filmen spelas in byggs 4G-tekniken ut över hela världen. För att göra detta möjligt höjs gränserna.
WLAN finns i nästan varje hus, varje skola och varje butik och omger oss hela tiden.
DECT-telefontekniken finns i nästan alla hushåll.
I en tid då industrin är ansvarsfull och borde iaktta försiktighet visar den en
hänsynslös likgiltighet för vår långsiktiga hälsa.
Pengar styr världen.
Och att de utvecklar ett samvete för det är ungefär lika troligt som att tobaksindustrin gjorde det.
Så om det blir en förändring kommer den inte att komma från dem.
Det måste komma från oss!
Vi måste helt enkelt öppna ögonen och inse problemet.