2024. március elején a Michael Shellenberger által alapított és vezetett "Environmental Progress"
nonprofit szervezet kiszivárgott aktákat tett közzé.
A dokumentumok és egy videó feltárják a "World Professional Association for Transgender Health",
ismertebb nevén a "WPATH" szervezet belső működését.
A Kla.TV összefoglalta és kommentálta a német "Epoch Times" kiadványt, a "WPATH" fájlokból vett részletekkel együtt.
A WPATH Egyesület a transzneműként azonosított vagy nemi diszfóriában szenvedő emberek gondozásának és
kezelésének vezető szaktekintélye, akik biológiai és vélt nemük közötti eltérést jelent.
Saját információi szerint a "WPATH" nemzetközileg elismert ellátási standardokat tesz közzé, amelyek szakmai
konszenzust képviselnek a nemi diszfória pszichiátriai, pszichológiai, orvosi és sebészeti kezelésével kapcsolatban.
A szakembereknek el kell ismerniük ezeket az iránymutatásokat, mint a transznemű
betegek kezeléséhez szükséges legjobb útmutatókat.
De nézzék meg maguk, kedves nézők, hogy valójában milyen "irányelvekről" van szó.
Szexuális műtét megfelelő tájékoztatás nélkül
A legtöbb "beteg" általában nincs tisztában azzal, hogy mire vállalkozik, ha beleegyezik a
pubertásblokkoló vagy nemi átalakító műtétbe.
A kiszivárgott aktákból kiderül, hogy a "WPATH" orvosai és más egészségügyi szakemberek zárt ajtók mögött elismerik,
hogy egyáltalán nem tudnak megfelelő tájékoztatáson alapuló beleegyezést szerezni a szülőktől és a gyerekektől!
A Shellenberger-jelentés megállapítja: "A WPATH nyilvánosan támogatja, hogy a kiskorúak és családjaik egy
homályos belső önkép alapján járuljanak hozzá ezekhez a hormonális és sebészeti kezelésekhez.
Titokban azonban egyes tagok elismerik, hogy a tájékozott beleegyezés nem is lehetséges."
Egyszerűbben fogalmazva ez azt jelenti, hogy a serdülők vagy a szülők beleegyeznek egy
olyan kezelésbe, amelyet nem értettek meg.
Nem tudják felmérni a következményeket és a mértéket, például az élethosszig tartó meddőséget, a fájdalmat, a soha
vissza nem térő hangot, az inkontinenciát és még sok mást.
A kiszivárgott információkból kiderül, hogy Dr. Daniel Metzger kanadai endokrinológus , a "WPATH" rangidős tagja társai közül
azt mondta, hogy a gender-orvosok "gyakran magyaráznak ilyen dolgokat olyan gyerekeknek,
akiknek még a középiskolában sem volt biológia".
Metzger hozzátette, hogy még a felnőttek is nagyon korlátozott ismeretekkel rendelkeznek számos ilyen orvosi beavatkozásról.
Ahogy Shellenberger megjegyzi a kiadványában: "Ez nem orvostudomány, mert az első szabály az, hogy ne
ártsunk. Ehhez pedig tájékozott beleegyezésre van szükség".
Ez etikátlan és hanyagság! Ennek ellenére a "WPATH" orvosok folytatják a kezeléseket -
amelyeket valójában "csonkításnak" kellene nevezni.
Oktatás a termékenység elvesztéséről
A "WPATH" irányelv kimondja, hogy az orvosoknak tájékoztatniuk kell betegeiket a termékenység lehetséges elvesztéséről és
a termékenység megőrzésére rendelkezésre álló lehetőségekről.
Dr. Metzger azonban zárt ajtók mögött kifejtette a WPATH testületének: "Mindig jó elmélet egy 14
éves gyerekkel beszélni a termékenység megőrzéséről.
De tudom, hogy egy üres falhoz beszélek. A legtöbb gyerek még nincs abban a helyzetben,
hogy komolyan beszéljen a termékenységről."
Dianne Berg gyermekpszichológus, aki szintén a "WPATH" előadója volt, nyíltan elismerte a panelben, hogy a szakértők nem
várják el a gyermekektől és serdülőktől, hogy teljes mértékben megértsék a transznemű beavatkozások tényleges hatásait.
Világosan és határozottan kijelentjük: a gyermekek és a serdülők beleegyeznek a nemi átalakító
kezelésekbe, de semmiképpen sem képesek felmérni azok mértékét.
A mítosz a: "Minden visszafordítható"
Az úgynevezett "nemi identitást megerősítő orvosok" olyan orvosok, akiknek támogatniuk és
megerősíteniük kell egy személy nemi identitását.
Ezek az orvosok és a nekik kedvező kaliforniai politikusok nyilvánosan azt hirdették, hogy a pubertásblokkolók alkalmazása
biztonságos és mindenekelőtt visszafordítható kezelés.
Az öngyilkosság kockázatának csökkentését szolgálja az önmagukkal konfliktusban lévő fiatalok körében.
A Center for American Liberty peres ügye azonban azt mutatja, hogy a pubertásblokkolók használata
"teljesen tartósan káros", Dhillon asszony szerint.
Egy kaliforniai törvény még azt is lehetővé teszi, hogy a 12 éves gyerekek "elszökjenek otthonról", és LMBTQ
otthonokban keressenek menedéket, hogy emancipálódjanak.
Az orvosi beavatkozások, mint például a pubertásblokkolók, a hormonpótló terápia és a műtétek, szülői beleegyezés
nélkül is elvégezhetők, és ezt törvényben rögzítették.
Az ilyen visszafordíthatatlan beavatkozások következményeit (mint például az élethosszig tartó meddőség,
visszafordíthatatlan hangpozíciók, a mindennapi életben jelentkező egészségügyi problémák, stb.
A "WPATH" orvosai elismerik (egyesek privátan, mások nyilvánosan), hogy nem ismerik a nemi
átalakító műtétek összes hosszú távú hatását.
Az orvosi területen egyébként érvényesülő gondossági kötelezettség helyett - a betegek átfogó tájékoztatásával - itt
"szexuális kísérletek" érvényesülnek - folytatja Dhillon asszony.
Az ilyen gyakorlatok megszüntetése érdekében úgy véli, hogy azokat az orvosokat, akik tudatosan hazudtak
a betegeiknek, orvosi műhibával kellene megvádolni.
Erin Friday, ügyvéd és a Our Duty társigazgatója szintén azt vallotta, hogy a WPATH aktái annak beismerését jelentik,
hogy a nemváltoztatási eljárások "egy hatalmas kísérlet".
Péntek egy 16 éves lány esetére utalt, akinél a tesztoszteron és más gyógyszerek szedése után nagy májdaganatok alakultak ki.
Egy onkológus és egy sebész ezt a hormonkezelésnek tulajdonította.
A kiszivárgott "WPATH" dokumentumokban számos más ismert vagy lehetséges komplikációról is szó esett.
A szükséges kutatások és különösen a hosszú távú tanulmányok hiánya ugyanilyen égbekiáltóan megingatja a "WPATH" homlokzatát.
Erin Friday szerint a "WPATH" aktái nem csupán egy olyan szervezetről árulkodnak, amely túllépte a
határait, hanem mindenekelőtt súlyos orvosi visszaélésekről és széles körű hazugságokról.
Politizálás és lobbizás
Shannae Anderson amerikai pszichológus hangsúlyozza, hogy sok államban a "WPATH" szabványok az
egyetlen engedélyezett kezelés, amit aggasztónak tart.
A fő probléma az, hogy a politika megakadályozza, hogy a terapeuták szabadon
beszéljenek a páciensekkel a nemi diszfóriáról .
Ez lábbal tiporja a véleményszabadságot és a segítségnyújtás minden kísérletét.
Más kritikusokhoz hasonlóan Anderson is arra számít, hogy a "WPATH" akták nyilvánosságra kerülése meghallgatásokhoz
vezet majd az amerikai kongresszusban és további jogi vitákhoz.
Reméli, hogy ezzel helyreáll a szólásszabadság, hogy a terapeuták végezhetik a munkájukat.
Még az engedély visszavonásával is megfenyegették őket, ha a jelenlegi "WPATH" ideológiától eltérő véleményt nyilvánítottak.
Anderson továbbá azzal érvel, hogy a transznemű ideológia nyílt kezelése és tanítása az iskolákban
nem helyénvaló és veszélyes a gyermekek számára.
A politikai aktivizmus és az orvostudomány nem keveredhet.
Egy politikai célokat követő szervezet nem törődik a betegek egészségével.
A "WPATH" aktái ismét bőséges bizonyítékot tartalmaznak arra, hogy a szervezet egy
aktivista csoport, és nem tudományos szervezet.
Anderson pszichológus szerint az is riasztó, hogy a "radikális, életet megváltoztató beavatkozásokat
súlyos mentális zavarokkal küzdő embereken végzik".
Sebészeti beavatkozások mentális zavarok figyelembevétele nélkül
A pénteki ügyvéd azt is kifogásolja, hogy a "nemeket megerősítő orvosok" figyelmen kívül hagyják a betegek
mentális egészségügyi problémáit, holott a "WPATH" iránymutatásai szerint holisztikusan kell kezelni őket.
A súlyos mentális betegségeket, mint például a súlyos skizofrénia, a depresszió vagy a bipolaritás,
nem vennék kellőképpen figyelembe a "kezelés" során.
Péntek azt is mondja, hogy a gyermekek nem képesek tájékozott döntést hozni a nemspecifikus kezelésekről.
A nemi diszfóriás kiskorúak többsége végül egy későbbi szakaszban elfogadja természetes testét.
Anderson szerint az ilyen eljárások hosszú távú pszichológiai hatásait illetően is hiányoznak a megfelelő kutatások.
Jobb belátásunk ellenére
Jordan Peterson, a világhírű kanadai pszichológus és író, valamint Michael Shellenberger, a kiszivárgott
"WPATH" akták nyilvánosságra hozója közötti interjúban Shellenberger szemrehányást tesz a "WPATH" orvosainak:
"Aztán csak hátradőlnek, és azt mondják: "Nem igazán tudjuk, hogyan oldjuk meg ezt a problémát ".
Mi a baj velük, hogy annyira egy ideológia uralja őket, hogy elkövetik ezeket a visszaéléseket, és soha nem
kérdőjelezik meg őket - ahelyett, hogy elgondolkodnának azon, hogy talán nem kellene elkövetniük?".
Ken Zucker pszichológus vizsgálatai kimutatták, hogy a 2-12 éves fiúk és lányok közül, akiket klinikailag nemi diszfóriásnak
minősítettek, de szociálisan nem váltak át, két különálló vizsgálatban 88 százalékuk később, tinédzserként és
fiatal felnőttként arról számolt be, hogy már nem szenvednek az állapottól, és jól érzik magukat eredeti nemükben.
"Hagyd őket békén, amíg 18 évesek nem lesznek."
Ezt a kezelést Ken Zucker javasolta, de őt 10 évvel ezelőtt a radikálisok kivonták a forgalomból" - mondta Peterson.
Most ennek éppen az ellenkezője a bevett gyakorlat.
"A legszélsőségesebb kezelések és műtéti beavatkozások most javasoltak.
A szülőknek attól kell tartaniuk, hogy gyermekeik öngyilkosok lehetnek, ha nem hallgatnak rájuk - ami megalapozatlan hazugság.
Aztán felajánlod nekik ezt a teljesen katasztrofális kezelést, elképzelhetetlenül rossz következményekkel , és azt
mondod nekik, hogy így fogják megtalálni az igazi önmagukat."
Ez felérne Amerika egyik legnagyobb orvosi botrányával: a lobotómiával. Vagy még azt is felülmúlná.
Kis behelyezés: A 20. század közepén a lobotómia egy brutális sebészeti eljárás volt, amelynek során éles eszközöket
vezettek az agyba, hogy elvágják a homloklebenyek kapcsolatait.
Néha egy jégcsákányt ütöttek az agyba a szemgödrön keresztül. Ez sok csonkításhoz és halálesethez vezetett.
Túl sok lenne ezen a ponton a lobotómiáról részletesebben beszélni.
Ezért készítettünk Önöknek, kedves nézőink, egy utóműsort a lobotómiáról a nemi műtétekkel
összehasonlítva , amelyet mindenképpen nézzenek meg.
De a "WPATH" mégis megteszi ezt.
Mindezen figyelmeztető hangok ellenére a "WPATH" megbízott elnöke, Dr. Marci Bowers igazolta magát és a szervezetet,
és 2024. március 5-én a következő nyilatkozatot adta ki:
"A WPATH egy tudományos és bizonyítékokon alapuló szervezet, amelynek ajánlásait a
világ jelentős orvosi szervezetei támogatják.
Mi vagyunk azok a szakemberek, akik a legjobban ismerik a transznemű és nemi szempontból nem konform emberek orvosi
szükségleteit - és mi állunk azok ellen, akik félreértelmezik és delegitimálják e népesség sokszínű identitását
és összetett szükségleteit a rémhírterjesztés révén. "
Néhány nappal azután, hogy Shellenberger "Environmental Progress" című lapja közzétette a "WPATH" aktákat, még a
brit "National Health Service" is leállította a pubertásgátlók használatát a gyermekeknél.
Feltehetően valami rosszat sejtettek.
Míg néhány európai ország legalábbis kritikusan viszonyul a kiskorúak sebészeti beavatkozásához vagy hormonkezeléséhez, vagy
akár be is tiltotta azokat, a Németországban most elfogadott önrendelkezési törvény célja, hogy a
lehető legkönnyebbé tegye az ellenkező neművé válást.
Még a Német Orvosi Kamara is megerősíti, hogy jelenleg senki sem tudja előre látni a kockázatokat és a
hosszú távú következményeket, hogy vélhetően időben kihúzza a fejét a hurokból.
Ez utóbbi felszólalt a serdülők serdülőkorban a pubertásblokkolókkal vagy nemváltoztató hormonokkal
való, tudományos vizsgálatokon kívüli kezelése ellen.
A pubertásblokkolók vagy ellentétes nemű hormonok beadása "a gyermekeken végzett kísérleti orvoslás egy formája, amely
többek között a reproduktív képesség elvesztését eredményezi".
A kezelések "visszafordíthatatlan beavatkozások a fiziológiailag elsősorban egészséges kiskorúak emberi szervezetébe.
A gyermek jóléte iránti aggodalomnak kell érvényesülnie".
Az orvosgyűlés küldöttei emellett egy határozattervezetet is elfogadtak, amelyben felszólították a
szövetségi kormányt az önrendelkezési törvény módosítására.
Összefoglaljuk:
Míg Németországban a 18 év alatti gyermekek és fiatalok nem vezethetnek autót és nem fogyaszthatnak alkoholt önállóan,
mert nem látják előre a lehetséges következményeket, addig a genderlobbi a kiskorúak nemi átalakítását szorgalmazza.
A gyermekektől egész életükre vonatkozóan olyan döntéseket várnak el, amelyeket sem felügyelni, sem értékelni nem tudnak.
A WPATH orvosai vakon csonkítják az egészséges testeket, állítólag a hosszú távú következmények ismerete nélkül.
De ha komolyan megnéznék a létező tényeket, például a hormonadagolás utáni daganatokat és a műtét utáni
élethosszig tartó eltorzulásokat és fogyatékosságokat, akkor hatalmas bűntudatot kellene elismerniük.
A férfi pácienseknél például a műtéti úton helyreállított hüvelyt követően a legjobb esetben is egy életre szólóan tágítandó
üreg, valamint drasztikusan csökkent szexuális funkció áll fenn.
Másoknál súlyos szövődmények lépnek fel, például vérrel teli medence, vizelési problémák és sipolyok.
"Ilyen méltósággal nem lehet élni" - mondta az orvosi bűncselekmény egyik 32 éves áldozata, aki állandó
fájdalomtól, zsibbadtságtól és húgyúti problémáktól szenved.
Egy rémálmokkal teli élet!
Elhallgattatják azokat a szakértőket, akik valóban segíthetnének a szenvedőknek.
Azok a szülők, akik meg akarják védeni gyermekeiket a rövidlátó, kezelhetetlen, életre szóló következményekkel
járó döntésektől, megfosztják őket a felügyeleti jogtól.
Végezetül a következőképpen foglaljuk össze a neves előadó, Laura Aboli kiváló nyilatkozatát.
"A transznemű mozgalom nem alulról jövő mozgalom , hanem "felülről" jön.
Ez egy olyan gonoszság, amely a transzhumanizmus irányába mutat.
Megkérdőjelezi az emberi identitás legalapvetőbb fogalmát, a nemünket.
A szomorú valóság az, hogy ez az előretörő menetrend máris egyre több gyermeknek és fiatalnak okozott fizikai,
mentális és pszichológiai károkat, és ez egyre rosszabb lesz.
Ennek véget kell vetni!"