2024. gada marta sākumā bezpeļņas organizācija "Environmental Progress", ko dibinājis un vada
Maikls Šelenbergers, publicēja noplūdušus failus.
Dokumenti un video atklāj organizācijas "World Professional Association for Transgender
Health", plašāk pazīstamas kā "WPATH", iekšējo darbību.
Kla.TV ir apkopojusi un komentējusi vācu "Epoch Times" publikāciju kopā ar fragmentiem no "WPATH" failiem.
WPATH asociācija ir atzīta par vadošo autoritāti to cilvēku aprūpē un ārstēšanā, kuri identificējas kā
transseksuāli vai cieš no dzimuma disforijas, kas ir atšķirība starp viņu bioloģisko un uztveramo dzimumu.
Saskaņā ar WPATH sniegto informāciju "WPATH" publicē starptautiski atzītus aprūpes standartus, kas atspoguļo
profesionālu konsensu par dzimumu disforijas psihiatrisko, psiholoģisko, medicīnisko un ķirurģisko ārstēšanu.
Speciālistiem būtu jāatzīst šīs vadlīnijas par labākajām vadlīnijām, pēc kurām
vadīties, ārstējot transseksuālus pacientus.
Bet pārbaudiet paši, dārgie skatītāji, par kādām "vadlīnijām" mēs patiesībā runājam.
Dzimumoperācija bez atbilstošas informācijas
Lielākā daļa "pacientu" parasti neapzinās, ko viņi pieļauj, piekrītot pubertātes bloķētājiem vai dzimuma maiņas operācijai.
Izpaustie dokumenti liecina, ka "WPATH" ārsti un citi medicīnas darbinieki aiz slēgtām durvīm atzīst, ka viņi vispār
nespēj iegūt vecāku un bērnu pienācīgi informētu piekrišanu!
Shellenberger ziņojumā teikts: "WPATH publiski iestājas par to, lai nepilngadīgie un viņu ģimenes piekristu
šīm hormonālajām un ķirurģiskajām procedūrām, pamatojoties uz neskaidru iekšējo pašapziņu.
Tomēr slepeni daži locekļi atzīst, ka informēta piekrišana pat nav iespējama."
Vienkāršā valodā tas nozīmē, ka pusaudži vai vecāki piekrīt ārstēšanai, kuru viņi nav sapratuši.
Viņiem nav iespējams novērtēt sekas un apmēru, piemēram, neauglību uz mūžu, sāpes, balsi, kas
nekad neatgriežas, nesaturēšanu un daudz ko citu.
No noplūdēm izriet, ka Kanādas endokrinologs un vecākais "WPATH" biedrs starp saviem kolēģiem Dr. Daniels Metzgers (Daniel
Metzger) sacīja, ka dzimumu ārsti "bieži skaidro šādas lietas bērniem, kuriem vidusskolā pat nav bijusi bioloģija".
Metzgers piebilda, ka pat pieaugušajiem ir ļoti ierobežotas zināšanas par daudzām no šīm medicīniskajām intervencēm.
Kā savā publikācijā norāda Šelenbergers: "Tā nav medicīna, jo pirmais noteikums ir
nekaitēt. Un tas prasa informētu piekrišanu."
Tas ir neētiski un nolaidīgi! Tomēr "WPATH" ārsti turpina ārstēšanu, ko patiesībā vajadzētu saukt par "kropļošanu".
Izglītošana par auglības zudumu
"WPATH" vadlīnijās noteikts, ka ārstiem jāinformē pacienti par iespējamu auglības zudumu un pieejamām iespējām saglabāt auglību.
Tomēr Dr. Metzgers WPATH komisijai aiz slēgtām durvīm paskaidroja: "Vienmēr ir laba teorija runāt
ar 14 gadus vecu bērnu par auglības saglabāšanu.
Bet es zinu, ka runāju ar tukšu sienu. Lielākā daļa bērnu vēl nespēj nopietni runāt par auglību."
Bērnu psiholoģe Diāna Berga (Dianne Berg), arī "WPATH" runātāja, paneļdiskusijā atklāti atzina, ka eksperti
negaida, ka bērni un pusaudži pilnībā sapratīs transseksuāļu intervences faktisko ietekmi.
Mēs skaidri un noteikti sakām: bērni un pusaudži piekrīt dzimuma maiņas procedūrām, bet nekādā veidā nespēj novērtēt to apjomu.
Mīts par: "Viss ir atgriezenisks"
Tā sauktie "dzimumu apstiprinošie ārsti" ir ārsti, kuriem ir jāatbalsta un jāapstiprina personas dzimuma identitāte.
Šie ārsti un viņiem labvēlīgi Kalifornijas politiķi publiski propagandēja, ka pubertāti bloķējošo līdzekļu
lietošana ir droša un, galvenais, atgriezeniska ārstēšana.
Tas palīdz mazināt pašnāvības risku jauniešu vidū, kuri ir pretrunā ar sevi.
Tomēr Amerikas Brīvības centra (Center for American Liberty) iesniegtā prasība liecina, ka pubertātes bloķētāju lietošana ir
"absolūti neatgriezeniski kaitīga", kā norāda Dhilonas kundze .
Kalifornijas likums pat ļauj 12 gadus veciem bērniem "aizbēgt no mājām" un meklēt patvērumu LGBTQ mājās, lai emancipētos.
Medicīnisku iejaukšanos, piemēram, pubertāti bloķējošu līdzekļu lietošanu, hormonu aizstājterapiju un ķirurģisku ārstēšanu,
var veikt bez vecāku piekrišanas, un tas ir noteikts ar likumu.
Šādu neatgriezenisku iejaukšanos sekas (piemēram, neauglība uz mūžu, neatgriezeniskas balss stāvokļa
izmaiņas, medicīniskas problēmas ikdienas dzīvē u. c.) tiesību aktos ir pilnībā ignorētas.
"WPATH" ārsti atzīst (daži privāti, daži publiski), ka viņi nezina visas dzimuma maiņas operācijas ilgtermiņa sekas.
Dhilonas kundze turpina, ka šeit dominē "seksuāli eksperimenti", nevis pienākums rūpēties par pacientiem, kas citkārt tiek
ievērots medicīnas jomā, sniedzot viņiem vispusīgu informāciju.
Lai izbeigtu šādu praksi, viņa uzskata, ka ārsti, kuri apzināti melojuši saviem pacientiem, būtu jāapsūdz par kļūdu medicīnā.
Erin Friday, juriste un "Mūsu pienākums" līdzdirektore, arī liecināja, ka WPATH lietas ir atzinums, ka
dzimuma maiņas procedūras ir "milzīgs eksperiments".
Piektdiena atsaucās uz gadījumu, kad 16 gadus vecai meitenei pēc testosterona un citu
zāļu lietošanas attīstījās lieli aknu audzēji.
Onkologs un ķirurgs to skaidroja ar hormonu lietošanu.
Arī daudzi citi zināmi vai iespējami sarežģījumi tika apspriesti nopludinātajos "WPATH" dokumentos.
Tikpat uzkrītošs ir arī nepieciešamo pētījumu trūkums un jo īpaši ilgtermiņa pētījumu trūkums, kas satricina "WPATH" fasādi.
Saskaņā ar Erīnas Piektdienas teikto, "WPATH" lietas nav tikai organizācijas, kas pārkāpusi savas robežas,
atklāšana; tās galvenokārt atklāj rupjus medicīniskus pārkāpumus un plaši izplatītus melus.
Politizācija un lobēšana
Amerikāņu psiholoģe Šannae Andersone (Shannae Anderson) uzsver, ka "WPATH" standarti ir vienīgais atļautais
ārstēšanas veids daudzās valstīs, kas viņai šķiet satraucoši.
Galvenā problēma ir tā, ka šī politika liedz terapeitiem brīvi runāt ar pacientiem par dzimuma disforiju .
Tas grauj viedokļa brīvību un jebkādus mēģinājumus palīdzēt.
Tāpat kā citi kritiķi, Andersons sagaida, ka "WPATH" failu atklāšana novedīs pie uzklausīšanas
ASV Kongresā un turpmākiem juridiskiem strīdiem.
Viņa cer, ka tādējādi tiks atjaunota vārda brīvība, lai terapeiti varētu veikt savu darbu.
Viņiem pat draudēja ar licences atņemšanu, ja viņi pauda viedokli, kas atšķīrās no pašreizējās "WPATH" ideoloģijas.
Andersons arī apgalvo, ka atklāta transseksuāļu ideoloģijas apspriešana un mācīšana skolās ir nepiemērota un bīstama bērniem.
Politiskais aktīvisms un medicīna nedrīkst sajaukties.
Organizācijai, kas cenšas sasniegt politiskus mērķus, nerūp pacientu veselība.
Arī šajā gadījumā "WPATH" failos ir daudz pierādījumu, ka šī organizācija ir aktīvistu grupa, nevis zinātniska organizācija.
Pēc psihologa Andersona domām, satraucoši ir arī tas, ka "radikālas iejaukšanās, kas maina dzīvi, tiek
veiktas cilvēkiem ar smagiem garīgiem traucējumiem".
Ķirurģiska iejaukšanās, neņemot vērā garīgās veselības traucējumus
Advokāte Piektdiena arī kritizē to, ka "dzimumu apstiprinošie ārsti" ignorē pacientu garīgās veselības problēmas, lai gan
"WPATH" vadlīnijās ir noteikts, ka viņi ir jāārstē holistiski.
Nopietnas garīgās slimības, piemēram, smaga šizofrēnija, depresija vai bipolaritāte, netiktu pietiekami ņemtas vērā "ārstēšanā".
Piektdiena arī apgalvo, ka bērni nespēj pieņemt informētus lēmumus par dzimumu ārstēšanu.
Lielākā daļa nepilngadīgo ar dzimuma disforiju vēlāk pieņem savu dabisko ķermeni.
Pēc Andersona domām, trūkst arī pietiekamu pētījumu par šādu procedūru ilgtermiņa psiholoģisko ietekmi.
Pretēji mūsu labākam prātam
Pasaulslavenā kanādiešu psihologa un rakstnieka Džordana Petersona intervijā ar Maikla Šelenbergeru, kurš publicēja
noplūdušos "WPATH" failus, Šelenbergers pārmet "WPATH" ārstiem:
"Un tad viņi vienkārši sēž un saka: "Mēs īsti nezinām, kā atrisināt šo problēmu ".
Kas ar viņiem nav kārtībā, ka viņus tik ļoti valda ideoloģija, ka viņi izdara šādus pārkāpumus un nekad par tiem nešaubās - tā
vietā, lai aizdomātos, ka varbūt viņiem nevajadzētu tos darīt?"
Psihologa Kena Zuckera pētījumi liecina, ka no 2-12 gadus veciem zēniem un meitenēm, kuri divos atsevišķos pētījumos tika klīniski
klasificēti kā zēni un meitenes ar dzimuma disforiju, bet kuriem netika veikta sociālā pāreja, 88 % vēlāk, būdami
pusaudži un jaunieši, ziņoja, ka viņi vairs necieš no šī stāvokļa un jūtas apmierināti ar savu sākotnējo dzimumu.
"Atstājiet viņus mierā, līdz viņi sasniedz 18 gadu vecumu."
Tā bija Kena Cukera rekomendācija par ārstēšanu, bet pirms 10 gadiem radikāļi viņu izslēdza no biznesa," teica Petersons.
Tagad ierasta prakse ir tieši pretēja.
"Tagad tiek ieteiktas visekstrēmākās ārstēšanas metodes un ķirurģiskas iejaukšanās.
Vecākiem tiek likts baidīties, ka viņu bērni var izdarīt pašnāvību, ja viņi viņus neklausīs, un tas ir nepamatots meli.
Tad jūs piedāvājat šo absolūti katastrofālo ārstēšanu ar neiedomājami sliktām sekām un
sakāt, ka tā viņi atradīs savu patieso būtību."
Tas būtu pielīdzināms vienam no Amerikas lielākajiem medicīnas skandāliem - lobotomijai. Vai pat to pārspētu.
Mazs ievietojums: 20. gadsimta vidū lobotomija bija brutāla ķirurģiska procedūra, kuras laikā smadzenēs tika ievietoti
asi instrumenti, lai pārrautu frontālo daivu savienojumus.
Dažreiz smadzenēs caur acs dobumu iebāza ledus cirtienu. Tas izraisīja daudzus sakropļojumus un nāves gadījumus.
Būtu par daudz iedziļināties sīkāk par lobotomiju šajā brīdī.
Tāpēc mēs esam jums, dārgie skatītāji, sagatavojuši turpinājuma raidījumu par lobotomiju salīdzinājumā ar
dzimumu operācijām , kuru jums noteikti vajadzētu noskatīties.
Bet "WPATH" tik un tā to dara
Neraugoties uz visām šīm brīdinošajām balsīm, "WPATH" prezidentes pienākumu izpildītāja Dr. Marci Bowers
attaisnoja sevi un organizāciju un 2024. gada 5. martā nāca klajā ar šādu paziņojumu:
"WPATH ir un vienmēr ir bijusi uz zinātni un pierādījumiem balstīta organizācija, kuras ieteikumus ir apstiprinājušas
nozīmīgākās medicīnas organizācijas visā pasaulē.
Mēs esam profesionāļi, kas vislabāk pārzina transseksuālu un dzimuma ziņā neatbilstošu cilvēku medicīniskās vajadzības, un mēs
iestājamies pret cilvēkiem, kas, izmantojot biedēšanu, sagrozītu un deleģitimizētu šo cilvēku
daudzveidīgās identitātes un sarežģītās vajadzības. "
Dažas dienas pēc tam, kad Šelenbergera "Environmental Progress" publicēja "WPATH" failus, pat
Lielbritānijas "Nacionālais veselības dienests" pārtrauca lietot pubertātes blokatorus bērniem.
Iespējams, viņiem bija aizdomas par kaut ko ļaunu.
Kamēr dažas Eiropas valstis vismaz kritiski vērtē ķirurģiskas iejaukšanās vai hormonu terapiju nepilngadīgajiem vai pat ir
to aizliegušas, Vācijā pieņemtais Pašnoteikšanās likums paredz pēc iespējas atvieglot iespēju mainīt dzimumu uz pretējo.
Pat Vācijas Ārstu asociācija apstiprina, ka pašlaik neviens nevar paredzēt riskus un
ilgtermiņa sekas, lai laikus izvilktu galvu no cilpas.
Pēdējais ir iestājies pret pusaudžu ārstēšanu ar pubertāti bloķējošiem līdzekļiem vai dzimumu
mainošiem hormoniem ārpus zinātniskiem pētījumiem.
Pusaudža nobriešanu bloķējošu līdzekļu vai pretējā dzimuma hormonu lietošana ir "eksperimentāla medicīna
bērniem, kas, cita starpā, izraisa reproduktīvo spēju zudumu".
Procedūras ir "neatgriezeniska iejaukšanās fizioloģiski galvenokārt veselu nepilngadīgo
organismā. Rūpes par bērna labklājību ir prioritāras."
Turklāt Medicīnas asamblejas delegāti pieņēma arī rezolūcijas projektu, kurā aicināja
federālo valdību grozīt Likumu par pašnoteikšanos.
Apkopojam:
Kamēr Vācijā bērniem un jauniešiem līdz 18 gadu vecumam nav atļauts vadīt automašīnu vai patstāvīgi lietot alkoholu, jo
viņiem trūkst tālredzības apzināties iespējamās sekas, dzimumu lobiji veicina dzimuma maiņas operācijas nepilngadīgajiem.
No bērniem tiek sagaidīts, ka viņi visu mūžu pieņems lēmumus, kurus viņi nevar ne pārraudzīt, ne novērtēt.
WPATH ārsti akli kropļo veselus ķermeņus, it kā nezinot ilgtermiņa sekas.
Taču, ja viņi nopietni izvērtētu esošos faktus, piemēram, audzējus pēc hormonu lietošanas, izkropļojumus un invaliditāti
uz mūžu pēc operācijām, viņiem nāktos atzīt milzīgu vainu.
Piemēram, pacientiem vīriešiem labākais scenārijs pēc ķirurģiskas maksts rekonstrukcijas ir dobums, kas jāpaplašina
visu mūžu, kā arī krasi samazināta seksuālā funkcija.
Citiem rodas nopietnas komplikācijas, piemēram, ar asinīm piepildīta iegurņa, urinēšanas problēmas un fistulas.
"Ar šādu cieņu nevar dzīvot," sacīja 32 gadus vecs medicīnas nozieguma upuris, kurš cieš no
pastāvīgām sāpēm, nejutīguma un urīnceļu problēmām.
Dzīve ar murgiem!
Eksperti, kas patiešām varētu palīdzēt cietušajiem, tiek apklusināti.
Vecākiem, kuri vēlas pasargāt savus bērnus no tuvredzīgiem lēmumiem ar neapvaldāmām
sekām uz visu mūžu, tiek atņemta aizgādība.
Nobeigumā mēs apkopojam slavenās runātājas Lauras Āboli lielisko paziņojumu šādi.
"Transseksuāļu kustība nav "grassroots" kustība , bet gan tā nāk "no augšas".
Tas ir ļaunums, kas iet transhumānisma virzienā.
Tas liek mums apšaubīt cilvēka identitātes būtiskāko jēdzienu - mūsu dzimumu.
Skumjā realitāte ir tāda, ka šī progresējošā darba kārtība jau ir radījusi fizisku, garīgu un psiholoģisku kaitējumu arvien
lielākam skaitam bērnu un jauniešu, un tas kļūst arvien ļaunāks.
Tas ir jāpārtrauc!"