V začetku marca 2024 je neprofitna organizacija "Environmental Progress", ki jo je ustanovil in vodil
Michael Shellenberger, objavila uhajene datoteke.
Dokumenti in videoposnetek razkrivajo notranje delovanje organizacije "World Professional
Association for Transgender Health", bolj znane kot "WPATH".
Kla.TV je za vas povzela in komentirala nemško publikacijo "Epoch Times", skupaj z odlomki iz datotek "WPATH".
Združenje WPATH je priznano kot vodilna avtoriteta na področju oskrbe in obravnave oseb, ki se identificirajo kot
transseksualci ali trpijo zaradi spolne disforije, ki pomeni razliko med njihovim biološkim in zaznanim spolom.
Po lastnih podatkih WPATH objavlja mednarodno priznane standarde oskrbe, ki predstavljajo strokovno soglasje
o psihiatričnem, psihološkem, medicinskem in kirurškem zdravljenju spolne disforije.
Strokovni delavci bi morali te smernice prepoznati kot najboljša vodila pri obravnavi transspolnih oseb.
Toda preverite sami, dragi gledalci, o kakšnih "smernicah" pravzaprav govorimo.
Spolna operacija brez ustreznih informacij
Večina "pacientov" se običajno ne zaveda, kaj si privoščijo, ko privolijo v blokatorje pubertete ali operacijo spremembe spola.
Iz razkritih datotek je razvidno, da zdravniki in drugi zdravstveni delavci "WPATH" za zaprtimi vrati
priznavajo, da od staršev in otrok sploh ne morejo dobiti ustrezno informiranega soglasja!
V Shellenbergerjevem poročilu je zapisano: "WPATH javno zagovarja, da mladoletniki in njihove družine privolijo v te hormonske
in kirurške posege na podlagi nejasne notranje samopodobe.
Nekateri člani pa na skrivaj priznavajo, da informirano soglasje sploh ni mogoče."
V preprostem jeziku to pomeni, da se mladi ali starši strinjajo z zdravljenjem, ki ga ne razumejo.
Ne morejo oceniti posledic in obsega, npr. doživljenjske neplodnosti, bolečin, glasu, ki se
nikoli več ne povrne, inkontinence in še veliko več.
Iz podatkov je razvidno, da je Dr. Daniel Metzger, kanadski endokrinolog in višji član "WPATH" med svojimi kolegi,
dejal, da zdravniki za spol "pogosto razlagajo tovrstne stvari otrokom, ki v srednji šoli sploh niso imeli biologije".
Metzger je dodal, da imajo tudi odrasli zelo omejeno znanje o številnih medicinskih posegih.
Kot je zapisal Shellenberger v svoji publikaciji: "To ni medicina, saj je prvo pravilo, da se ne sme
škodovati. Za to pa je potrebna informirana privolitev."
To je neetično in malomarno! Kljub temu zdravniki "WPATH" nadaljujejo s svojim zdravljenjem, ki
bi ga morali v resnici imenovati "pohabljanje".
Izobraževanje o izgubi plodnosti
Smernica "WPATH" navaja, da morajo zdravniki svoje paciente obvestiti o možni izgubi plodnosti in
razpoložljivih možnostih za ohranitev plodnosti.
Dr. Metzger je komisiji WPATH za zaprtimi vrati pojasnil: "Pogovor s 14-letnikom o ohranjanju plodnosti je vedno dobra teorija.
Vendar vem, da govorim v prazno steno. Večina otrok se še ne more resno pogovarjati o plodnosti."
Dianne Berg, otroška psihologinja, ki je bila tudi govornica WPATH, je na panelu odkrito priznala, da
strokovnjaki ne pričakujejo, da bodo otroci in mladostniki v celoti razumeli dejanske učinke transspolnih posegov.
Jasno in odločno poudarjamo: otroci in mladostniki se strinjajo s posegi za spremembo spola,
vendar nikakor ne morejo oceniti njihovega obsega.
Mit o: "Vse je reverzibilno"
Tako imenovani "zdravniki, ki potrjujejo spol" so zdravniki, ki naj bi podpirali in potrjevali spolno identiteto osebe.
Ti zdravniki in njim naklonjeni politiki v Kaliforniji so javno propagirali, da je dajanje zaviralcev
pubertete varno in predvsem reverzibilno zdravljenje.
Zmanjšuje tveganje za samomor med mladimi, ki so v sporu sami s seboj.
Vendar pa tožba Centra za ameriško svobodo kaže, da je uporaba sredstev za preprečevanje pubertete
"absolutno trajno škodljiva", kot pravi gospa Dhillon .
Kalifornijski zakon celo dovoljuje 12-letnim otrokom, da "pobegnejo od doma" in poiščejo
zatočišče v domovih LGBTQ, da bi se osamosvojili.
Zdravstveni posegi, kot so uporaba zaviralcev pubertete, hormonsko nadomestno zdravljenje in operacije, se lahko
izvajajo brez soglasja staršev, kar je zapisano v zakonu.
Posledice takšnih nepopravljivih posegov (kot so doživljenjska neplodnost, nepopravljivi glasovi, zdravstvene težave v
vsakdanjem življenju itd.) so v zakonodaji popolnoma prezrte.
"WPATH" zdravniki priznavajo (nekateri zasebno, nekateri javno), da ne poznajo vseh
dolgoročnih učinkov operacije spremembe spola.
Namesto dolžne skrbnosti, ki sicer velja na medicinskem področju - z izčrpnimi informacijami za paciente -,
tu prevladujejo "spolni poskusi", nadaljuje Dhillonova.
Da bi se te prakse končale, meni, da bi bilo treba zdravnike, ki so zavestno lagali svojim pacientom, obtožiti zdravniške napake.
Erin Friday, odvetnica in sourednica organizacije Our Duty , je prav tako pričala, da so dokumenti WPATH priznanje,
da so postopki za spremembo spola "velikanski eksperiment".
Petek je omenil primer 16-letnega dekleta, ki je po jemanju testosterona in drugih zdravil dobilo velike tumorje na jetrih.
Onkolog in kirurg sta to pripisala dajanju hormonov.
V razkritih dokumentih WPATH so bili obravnavani tudi številni drugi znani ali možni zapleti.
Enako očitno je pomanjkanje potrebnih raziskav in zlasti pomanjkanje dolgoročnih študij, ki pretresajo fasado "WPATH".
Po mnenju Erin Friday dosjeji "WPATH" niso le razkritje organizacije, ki je prestopila svoje meje, temveč
predvsem razkritje hudih zdravniških napak in vsesplošnih laži.
Politizacija in lobiranje
Ameriška psihologinja Shannae Anderson poudarja, da so standardi "WPATH" v številnih državah edini
dovoljeni načini zdravljenja, kar se ji zdi zaskrbljujoče.
Glavna težava je, da politika terapevtom preprečuje, da bi se s pacienti svobodno pogovarjali o spolni disforiji .
S tem je poteptana svoboda mnenja in vsak poskus pomoči.
Tako kot drugi kritiki tudi Anderson pričakuje, da bo razkritje datotek "WPATH" privedlo do zaslišanj
v ameriškem kongresu in nadaljnjih pravnih sporov.
Upa, da bo to ponovno zagotovilo svobodo govora, da bodo terapevti lahko opravljali svoje delo.
Grozili so jim celo z odvzemom licence, če bi izrazili mnenje, ki bi se razlikovalo od trenutne ideologije "WPATH".
Anderson nadalje trdi, da je odkrito obravnavanje in poučevanje ideologije
transspolnosti v šolah neprimerno in nevarno za otroke.
Politični aktivizem in medicina se ne smeta mešati.
Organizaciji, ki zasleduje politične cilje, ni mar za zdravje bolnikov.
Datoteke "WPATH" ponovno vsebujejo številne dokaze, da gre za aktivistično in ne znanstveno organizacijo.
Po mnenju psihologa Andersona je zaskrbljujoče tudi to, da se "radikalni posegi, ki spreminjajo
življenje, izvajajo na ljudeh s hudimi duševnimi motnjami".
Kirurški posegi brez upoštevanja duševnih motenj
Odvetnik Friday tudi kritizira, da "zdravniki, ki potrjujejo spol", zanemarjajo duševne težave pacientov, čeprav
smernice WPATH določajo, da jih je treba obravnavati celostno.
Resne duševne bolezni, kot so huda shizofrenija, depresija ali bipolarnost, pri "zdravljenju" ne bi bile dovolj upoštevane.
Petek prav tako pravi, da se otroci ne morejo informirano odločati o zdravljenju glede na spol.
Večina mladoletnikov s spolno disforijo kasneje sprejme svoje naravno telo.
Anderson meni, da tudi ni dovolj raziskav o dolgoročnih psiholoških učinkih takšnih postopkov.
Proti naši najboljši presoji
V intervjuju med Jordanom Petersonom, svetovno znanim kanadskim psihologom in pisateljem, ter Michaelom
Shellenbergerjem, ki je objavil razkrite datoteke "WPATH", Shellenberger očita zdravnikom "WPATH":
"Potem pa se samo usedejo in rečejo: 'Pravzaprav ne vemo, kako rešiti ta problem '.
Kaj je narobe z njimi, da jih tako obvladuje ideologija, da izvajajo te zlorabe in se o njih nikoli ne sprašujejo -
namesto da bi pomislili, da jih morda ne bi smeli izvajati?"
Študije psihologa Kena Zuckerja so pokazale, da je 88 odstotkov dečkov in deklic, starih od 2 do 12 let, ki so bili v dveh
ločenih študijah klinično opredeljeni kot spolno disforični, vendar niso bili socialno tranziirani, kasneje kot
najstniki in mladi odrasli poročalo, da nimajo več težav in da se dobro počutijo s svojim prvotnim spolom.
"Pustite jih pri miru, dokler ne dopolnijo 18 let."
To je bilo priporočilo Kena Zuckerja za zdravljenje, vendar so ga radikali pred desetimi
leti izločili iz posla," je dejal Peterson.
Zdaj je običajna praksa ravno nasprotna.
"Zdaj se priporočajo najbolj ekstremni načini zdravljenja in kirurški posegi.
Starši se bojijo, da bi se njihovi otroci lahko ubili, če jih ne bi poslušali, kar je neutemeljena laž.
Potem jim ponudite to popolnoma katastrofalno zdravljenje z nepredstavljivo slabimi posledicami in
jim poveste, da bodo tako našli svoj pravi jaz."
To bi bilo enako enemu največjih ameriških medicinskih škandalov: lobotomiji. Ali pa bi ga celo preseglo.
Majhna vstavitev: sredi 20. stoletja je bila lobotomija brutalen kirurški poseg, pri katerem so v možgane
vstavili ostre instrumente in prekinili povezave čelnih lobanj.
Včasih so v možgane skozi očesno votlino zabili sekiro za led. To je povzročilo številne pohabitve in smrti.
Na tej točki bi bilo preveč, če bi se podrobneje ukvarjali z lobotomijo.
Zato smo za vas, dragi gledalci, pripravili nadaljevalno oddajo o lobotomiji v primerjavi z
operacijami spola , ki si jo vsekakor morate ogledati.
Toda "WPATH" to vseeno naredi
Kljub vsem tem opozorilom je vršilka dolžnosti predsednice WPATH Dr. Marci Bowers 5. marca 2024
opravičila sebe in organizacijo ter podala naslednjo izjavo:
"WPATH je in vedno je bila organizacija, ki temelji na znanosti in dokazih, njena priporočila pa podpirajo
najpomembnejše zdravniške organizacije po vsem svetu.
Smo strokovnjaki, ki najbolje poznamo zdravstvene potrebe transspolnih oseb in oseb, ki niso enakega spola, zato se upiramo
ljudem, ki z zavajajočim ustrahovanjem napačno predstavljajo in delegitimizirajo različne
identitete in kompleksne potrebe te populacije. "
Nekaj dni po tem, ko je Shellenbergerjev "Environmental Progress" objavil dokumentacijo WPATH, je celo britanska
"National Health Service" prenehala uporabljati zdravila za preprečevanje pubertete pri otrocih.
Verjetno so posumili na nekaj slabega.
Medtem ko so nekatere evropske države vsaj kritične do kirurških posegov ali hormonskega zdravljenja mladoletnikov ali so jih celo
prepovedale, je namen zakona o samoodločanju, ki je bil zdaj sprejet v Nemčiji, čim bolj olajšati spremembo v nasprotni spol.
Tudi nemško zdravniško združenje potrjuje, da trenutno nihče ne more predvideti tveganj in dolgoročnih
posledic, da bi lahko pravočasno potegnil glavo iz zanke.
Ta se je izrekel proti zdravljenju mladostnikov z zaviralci pubertete ali hormoni za
spreminjanje spola zunaj znanstvenih študij.
Dajanje zaviralcev pubertete ali hormonov nasprotnega spola je "oblika eksperimentalne medicine na otrocih, ki
med drugim povzroči izgubo reproduktivne sposobnosti".
Gre za "nepovratne posege v človeško telo fiziološko primarno zdravih mladoletnikov. Prevladati mora skrb za dobrobit otroka."
Poleg tega so delegati zdravniške skupščine sprejeli tudi osnutek resolucije, ki poziva
zvezno vlado, naj spremeni zakon o samoodločbi.
Povzemamo:
Medtem ko v Nemčiji otroci in mladostniki, mlajši od 18 let, ne smejo samostojno voziti ali uživati alkohola,
ker se ne zavedajo možnih posledic, pa lobi za spol spodbuja spremembo spola pri mladoletnikih.
Od otrok se pričakuje, da bodo vse življenje sprejemali odločitve, ki jih ne morejo niti nadzorovati niti oceniti.
Zdravniki WPATH slepo pohabljajo zdrava telesa, ne da bi se zavedali dolgoročnih posledic.
Toda če bi resno preučili obstoječa dejstva, kot so tumorji po dajanju hormonov ter vseživljenjsko iznakaženost in
invalidnost po operaciji, bi morali priznati ogromno krivdo.
Pri moških pacientih je na primer najboljši možni scenarij po kirurški rekonstrukciji nožnice votlina, ki jo je treba razširiti
za vse življenje, in drastično zmanjšana spolna funkcija.
Pri drugih pride do resnih zapletov, kot so s krvjo napolnjena medenica, težave z uriniranjem in fistule.
"Tako dostojanstveno ne moreš živeti," je dejala 32-letna žrtev zdravniškega zločina, ki trpi
zaradi nenehnih bolečin, otrplosti in težav s sečili.
Življenje v nočnih morah!
Strokovnjaki, ki bi lahko resnično pomagali trpečim, so utišani.
Staršem, ki želijo svoje otroke zaščititi pred kratkovidnimi odločitvami z neobvladljivimi,
vseživljenjskimi posledicami, je odvzeto skrbništvo.
Na koncu povzemamo odlično izjavo priznane govornice Laure Aboli.
"Gibanje transseksualcev ni gibanje grassroots , ampak prihaja "z vrha".
To je zlo, ki gre v smeri transhumanizma.
Zaradi tega se vprašamo o najosnovnejšem pojmu človeške identitete, o svojem spolu.
Žalostna realnost je, da je ta napredna agenda že povzročila telesno, duševno in psihološko škodo vse
večjemu številu otrok in mladih, stanje pa se še poslabšuje.
To je treba ustaviti!"