Olriks Hopfmans-Pollers, jūs esat Tīringenes pilsoņu iniciatīvas vadītājs vēja turbīnu jautājumā.
Viņi uzstājas demonstrācijās, veido kontaktus un organizē kampaņas.
Laipni lūdzam Kla. TV.
Jā, kā jūs patiesībā uzzinājāt par šo tēmu?
Kā jūs par to izjūtat? No kurienes nāk jūsu kritiskā attieksme?
Pirms daudziem gadiem es apmeklēju vietējās pilsoņu iniciatīvas rīkotu informatīvo
pasākumu, un man nācās pārdomāt savu attieksmi.
Man tā agrāk bija salīdzinoši ekoloģiska, laba tēma, lai saprātīgi izmantotu planētas resursus.
Es neko nezināju par briesmām, par sekām, un pēdējos gados tas ir ļoti padziļinājies, pateicoties daudzās
informācijas, daudzajām zināšanām, ko esat ieguvuši.
Un šajā ziņā aina ir pilnībā mainījusies.
Tad aplūkosim jūsu kritikas punktus.
To var apkopot pavisam vienkārši.
Tā sauktā enerģētikas pāreja, kas cilvēkiem liek domāt, ka to visu var īstenot saprātīgā,
ekoloģiskā un ekonomiskā veidā, ir pilnīgs meli.
Ir daudz kritikas punktu, par kuriem cilvēki nezina.
Galvenokārt var ņemt vērā ekonomisko ietekmi.
Pašas vēja turbīnas tika projektētas tā, lai ražotu elektroenerģiju no vēja, no vēja enerģijas, attiecīgi to
uzglabātu un padarītu pieejamu iedzīvotājiem un rūpniecībai.
Sākotnēji ideja ir laba, bet realizācija ir slikta, jo šo elektroenerģiju nevar uzglabāt lielos apjomos.
Tā rezultātā mums ir augstākajām elektroenerģijas cenām pasaulē, kā to, piemēram, varam redzēt šeit:
Mēs esam līderi cenu ziņā.
Tas apdraud ekonomiku un rada milzīgu slogu pilsoņiem, iedzīvotājiem un mājsaimniecībām.
Un mums ir iepriekš slēptas briesmas, kas tikai nesen ir materializējušās, piemēram,
elektrības pārrāvuma vai brūnā apgaismojuma briesmas.
Tikmēr Federālais birojs ir informējis arī iedzīvotājus, jo nepareizas enerģētikas pārejas īstenošanas dēļ
elektrotīkliem ir milzīga slodze, kas var novest pie sabrukuma.
Un tas, protams, ir absolūta katastrofa sabiedrībai, kurai ir nepieciešama un kura vēlas, lai
gandrīz visās jomās tiktu nodrošināta ar elektrību.
Šīs turbīnas, šīs lielās vēja turbīnas, šķiet kā maigi milži, kas stāv dabā, kas laiku pa laikam pagriežas
un kam patiesībā vajadzētu nest labumu tikai cilvēkiem.
Tā tas ir pasniegts. Bet tā nav taisnība.
Tā ir rūpnieciska ražotne, kas tagad tiek būvēta daudzās vietās biotopā, mežā un bieži vien arī ūdens aizsardzības zonās.
Šīs sistēmas darbība ir bīstama.
Tas var būt, piemēram, vēja turbīnas lāpstiņai piestiprināto materiālu nodilums, kā rezultātā
mikrodaļiņas nonāk apkārtējā vidē vides ietekmes rezultātā.
Tas var radīt ievērojamu risku veselībai, savvaļas dzīvniekiem un, protams, arī cilvēkiem, jo
šīs mikrodaļiņas organismā rada toksisku slodzi.
Tās ir izmeklēšanas, ko es neesmu veicis, bet kas nāk no valsts iestādēm.
Fraunhofera institūtam un Federālajai vides aģentūrai cita starpā bija jānorāda uz šīm lietām.
Vācijā ir aptuveni 1500 ar PFAS piesārņotu vietu, kur dažos gadījumos gruntsūdeņus vairs nevar dzert vai
arī pirms izkliedēšanas uz lauka ūdeni ir jāfiltrē.
Tas ir ļoti bīstami.
Tāpēc ES veic attiecīgu izmeklēšanu, par kuru mēs runāsim vēlāk.
Labi, tas izklausās ļoti bīstami. Bet, kad es skatos uz attēlu, izskatās, ka šeit ir notīrīts "ļoti maz".
Vai mums ir vērts īsumā aplūkot filmu?
Jā, tas daudz ko izskaidro.
Sāksim filmu.
Un tad mums ir īpaša rotora lāpstiņu īpatnība.
Tāpēc rotora lāpstiņas sastāv no GRP-GFC maisījuma materiāliem ar epoksīdsveķiem, tostarp bisfenola A un PFAS pastāvīgajām
ķīmiskajām vielām, t. i., ļoti toksiskiem materiāliem, kas ne tikai izraisa ievērojamu nodilumu turbīnu ekspluatācijas laikā,
bet arī neapšaubāmi ir pašas vēja enerģijas nozares pārstāvji.
Bet ne tikai attiecībā uz mikrodaļiņām, kas pēc tam atdalās no virsmas, un mūžīgajām ķimikālijām, kuras pēc tam tiek iestrādātas
apkārtējos laukos un lauksaimniecības platībās un kuras vairs nevar noņemt, bet vēja nozare to apstiprina,
sakot, jā, katru gadu rotoriem ir ievērojami virsmas zudumi malu problēmu dēļ, taču tie tiek laboti.
Tās ir arī jāremontē, jo, jo raupjāka ir virsma, jo skaļāka kļūst vēja turbīna.
Tā kā rotora lāpstiņas ir būtiska skaņas emisijas pazīme.
Rupjums samazina arī rotora lāpstiņas virsmas ekonomisko ražību.
Tāpēc ir dažādi apgalvojumi, ka sistēma ražo par 1, 2, 3 procentiem mazāk elektrības
gadā, jo virsma ir tik raupja, ka tā ir abrazīva.
Tāpēc tās ir regulāri jāremontē, un tas vien apliecina, ka virsmām ir raksturīga nodilums, jo citādi tās nebūtu jāremontē.
Par šo abrāziju var strīdēties, taču Bundestāga Zinātnes dienests, pamatojoties uz Fraunhofer, ir sagatavojis apsvērumus
par 30 metrus garām rotora lāpstiņām, kur 10 metri ir būtiski, jo tajās notiek ievērojama abrāzija,
kas rada 45 kg abrāzijas gadā uz vienu vēja turbīnu.
Nu, mums vairs nav 30 metrus garu rotoru lāpstiņu, tagad mums ir vismaz 80 metrus garas
rotoru lāpstiņas - un tās tuvojas 100 metriem!
Tātad, ja pieņemam, ka rotora lāpstiņas ir tikai 80 metrus garas, kas ir standarta rotoru lāpstiņas, mums ir jāpieņem, ka to garums
ir aptuveni 40 metri, kas ir pakļautas laikapstākļu, agresijas un nodiluma iedarbībai, nevis 10 metri, kā
to ir pieņēmis zinātniskais dienests un Fraunhofer.
Tas nozīmē, ka tas vairs nav 45 kg gadā, bet gan 45 reiz 4 = 180 kg gadā uz vienu vēja turbīnu.
Ja 180 kg reizina ar 25 ekspluatācijas gadiem, tas nozīmē, ka uz vienu vēja turbīnu vidē nonāk no 2
līdz 3 tonnām mikrodaļiņu un mūžīgo ķīmisko vielu.
Sākotnēji operatoram tas nerada problēmas, jo katru gadu viņš var veikt virsmas un rotoru remontu.
Taču apkārtējā teritorija, jo īpaši, ja tā ir lauksaimniecības zeme pārtikas ražošanai, dabiski cieš, jo tā ir nepārtraukti
piesārņota ar mikrodaļiņām un mūžīgām ķimikālijām, kas pēc 20 vai 25 gadiem, protams, nozīmē, ka
šo zemi vairs nevar izmantot pārtikas ražošanai.
Tas vairāk vai mazāk ir lauksaimnieku ekspropriācija.
Tātad tas, ko mēs tagad dzirdējām, nav tikai daži grami, jūs runājāt par vairākām tonnām.
Jā, ir biedējoši redzēt, kādu stresu var izraisīt nobrāzumi.
Un tas nav vienīgais slogs veselībai, ir arī infraskaņas radītais slogs, kas cilvēkiem nav dzirdams.
Šis infraskaņa ir tik bīstama, jo cilvēka auss to nespēj sadzirdēt.
Taču pastāvīgas iedarbības dēļ - līdzīgi kā ūdens piliens, kas nepārtraukti pil, pil, pil, pil, pil - jutīgiem cilvēkiem rodas
nervu sistēmas un sirds un asinsvadu sistēmas sasprindzinājums.
Un šajā ziņā cilvēkiem tiek atņemts miegs.
Pētījumi liecina, ka tas var arī noslogot sirds muskuli.
Tas ir izveidots Vācijas Universitātē Maincā.
Cilvēkiem, kas ir jutīgi pret to, ne tikai tiek atņemts miegs, bet tas var novest pie tā, ka cilvēki ir spiesti
pārcelties prom no vietām, kur tiek būvētas šīs iekārtas.
Pat neskatoties uz lielo atšķirību?
Jā. Šīs turbīnas tagad ir gandrīz 300 metrus augstas.
Tās tiek celtas lielā augstumā, jo labas vietas piekrastē jau ir aizņemtas.
Tāpēc viņiem ir jābūvē uz augšu.
Tāpēc infraskaņa, kas tur izplatās, ir jūtama kilometru attālumā.
Valdības paredzētie minimālie attālumi ir pārāk mazi.
Un, ja tur ir ne tikai viens augs, bet vairāki augi, kas koncentrēti iedarbojas uz cilvēka organismu, tad cilvēki
tiek vai var tikt pakļauti ļoti augstam stresa līmenim, tā ka viņiem vairs nav labas dzīves kvalitātes, bet viņi saslimst.
Ir tādas organizācijas kā BUND, kas ir iestājušās par šī visa aizsardzību.
Citēju: BUND uzskata, ka vēja enerģija nerada būtiskus draudus mūsu mežiem, putniem, veselībai vai dabai kopumā.
Jā, cilvēki uzskata, ka BUND kā dabas un vides interešu pārstāvis vēlas kaut ko labu.
Taču šobrīd viņš to nedara.
Kā redzams asociācijas tīmekļa vietnē, tā pat sadarbojas ar vēja turbīnu ražotājiem.
Tajā teikts, ka satura ziņā viņi sadarbojas ar jumta organizācijām, un tas ir nepārprotams
interešu konflikts, un man tas nav neatkarība.
Tas ir aizraujoši, tāpēc, ja jūs jau nedaudz nojaušat, kas notiek ar vēja turbīnām, jūs domājat,
ka varas iestādes par to jau zinātu un iejauktos.
Kāda ir jūsu pieredze ar visām iestādēm?
Jā, jūs domājat, ka iestāde rīkosies pilsoņu labā saskaņā ar piesardzības principu, lai novērstu kaitējumu veselībai un videi.
Bet tā nav.
Mūsu pieredze ir šāda:
Pirms vēja turbīnu uzstādīšanas mēs šīm iestādēm, šajā gadījumā vides aģentūrai un rajona iestādei, sniedzām
daudz informācijas, kā arī paziņojumus, ekspertu atzinumus un faktus, kurus vairs nevar noliegt.
Un varas iestādes nereaģēja, neko nedarot.
Man tas ir absolūti apkaunojoši, jo Pamatlikuma ievērošana ir arī valsts iestādes galvenā prioritāte.
Turklāt sistēmas operatoram ir jāpierāda, ka viņa sistēma nav radījusi kaitējumu.
Un vides iestādei kā rajona pārvaldes pakļautības iestādei ir jāpārbauda šīs apšaubāmās lietas,
kur draud briesmas, lai novērstu lielāku kaitējumu.
Bet tā nav.
Tāpēc mēs nosūtījām daudzus e-pastus kopumā četrām iestādēm. Atbilde bija nulle.
Atgriezeniskās saites nebija.
Un mūsu gadījumā bija tā, ka šīs vēja turbīnas vispirms tika apstiprinātas pa daļām un tika piešķirta plānošanas atļauja.
Un tas, protams, juridiski ir absolūti spēcīgs un nepieņemams darbs.
Citiem vārdiem sakot, ja varas iestādes un politiķi, un, kā mēs noteikti dzirdēsim, arī plašsaziņas līdzekļi
vēlas virzīt šo tehnoloģiju, tad rodas jautājums, kāpēc.
Jā, mēs sev uzdevuši to pašu jautājumu.
Šo pieeju, iespējams, var raksturot ar vienu vārdu - ideoloģija.
Manuprāt, tā ir zaļā ideoloģija, ko nevar īstenot.
Ko nozīmē enerģētikas pāreja?
Mēs vēlamies izmantot planētas resursus.
Mēs vēlamies to pienācīgi izmantot cilvēkiem, lai viņi gūtu peļņu no tās un neciestu vide.
To cita starpā mēģina panākt, būvējot tūkstošiem vēja turbīnu, kas tomēr nespēj īstenot mērķi.
Tā ir tīra politiska ideoloģija, bet praksē tā nedarbojas.
Un tas, protams, ir viena lieta, bet kāpēc politiķi šādi rīkojas?
Kāpēc nav pieturas?
Kāpēc cilvēki nedomā par faktiem un nedomā racionāli?
Un man rodas jautājums, vai politiķi šajā gadījumā nav pietiekami kompetenti?
Vai ne to viņi vēlas?
Vai viņi ir atkarīgi, ka nevēlas rīkoties?
Un kāpēc tiek apņēmīgi mēģināts virzīt šo jautājumu, ja pasaule kopumā neiet pa šo Vācijas īpašo ceļu?
Tāpēc man daļēji ir jāpieņem, ka mums ir atkarīga politika, kas nerūpējas par mūsu mājām, mūsu valsti un šajā ziņā mums kaitē.
Jūsu pilsoņu iniciatīvā jums jau ir bijusi pieredze, kā kļūt aktīvam ļoti praktiskā
veidā kā cilvēkam, kas vēlas kaut ko darīt.
Kāpēc jūs mums par to nestāstāt?
Tagad mums ir aiz muguras desmit gadu ilga cīņa pret šo neprātu.
Un daļa no panākumiem ir kohēzija, sadarbības tīklu veidošana ar citiem skartajiem cilvēkiem citās pilsoņu iniciatīvās.
Ir svarīgi, lai cilvēki sanāktu kopā, lai katrs necīnītos vienatnē, lai viņi apmainītos ar pieredzi, faktiem, informatīviem
materiāliem, ekspertu atzinumiem, juriskonsultiem utt.
Un arī atbalstīt viens otru ar darbaspēku uz vietas.
Protams, tas prasa daudz darba, daudz laika un lielu cilvēku iesaisti.
Un, ja esat to darījis daudzus gadus, tad es zinu, par ko runāju.
Mēs jau esam tur organizējuši diezgan daudz pasākumu.
Mēs drukājām avīzes un skrejlapas.
Mēs organizējām protesta pasākumus, rakstījām paziņojumus un petīcijas.
Mēs nokļuvām līdz pat Erfurtes federālās zemes parlamentam.
Mums ir izveidojies labs tīkls ar politiķiem, jo viņi ir svarīgi kontaktpersonas, kurām mūs jāuzklausa.
Taču mērķis, lielais mērķis visai Vācijai ir izdarīt tik lielu spiedienu uz politisko lēmumu pieņēmējiem,
lai koncentrēta rīcība izraisītu reakciju Bundestāgā.
Jo tieši tur tiek pieņemts lēmums.
Mums ir juridiska situācija, kas nāk no Bundestāga un ietekmē atsevišķas federālās zemes.
Un panākumus var nodrošināt tikai cietušo cilvēku koalīcija.
Vienatnē tu esi diezgan vientuļš plašā atklātā telpā.
Es to vienmēr salīdzinu ar zemnieku armijām viduslaikos.
Ja tos saliktu kopā, tie būtu spēcīgi.
Tā varētu būt pieeja, kas, protams, pirmkārt, ļautu apvienot spēkus un turpināt pastāvīgi un konsekventi strādāt
pie šī jautājuma, neatkāpties un pateikt politiķiem, ka tas ir tik tālu, cik tālu var aiziet, un ne tālāk.
Mēs nepadosimies.
Mēs turpināsim strādāt pie šī temata.
Un mēs jūs vienmēr sekosim līdzi, vienmēr uzmanīgi sekosim līdzi tam, ko darāt.
Un mēs vēlamies un turpināsim pieprasīt pārmaiņas, līdz tās notiks.
Jo tur ir ārkārtīgi bīstama situācija. Tā ir atpazīstama.
Un mums ir atbildība par sevi, par savām ģimenēm, par savu valsti.
Tāpēc nav jāpadodas, bet jācīnās līdz galam.
Mēs esam novērojuši, ka pilsoņu iniciatīvas rodas kā sēnes gandrīz visur.
Īpaši par vēja enerģiju.
Ko vēl jūs varat dot šīm jauno pilsoņu iniciatīvām?
Vissvarīgākā lieta, ko es tikko minēju, ir sadarbības tīklu veidošana.
Tas nozīmē, ka iedzīvotāju iniciatīvas, protams, ir laipni aicinātas sazināties ar mums.
Un mēs cenšamies sniegt norādījumus, palīdzēt ar lietām, kas jau ir notikušas ar mums, ko mēs jau esam piedzīvojuši.
Būtiskākais ir tas, ka pieredze ir nepieciešama arī tāpēc, ka juridiskā situācija ir sarežģīta.
To ir saasinājusi iepriekšējā valdība, jo īpaši attiecībā uz Zaļo un vides ministriju.
Un ir ļoti svarīgi sniegt norādījumus, lai cilvēki zinātu, kas viņiem jādara.
Reģionālā vai pārreģionālā mērogā.
Tāpēc mums ir apvienojušās pilsoņu iniciatīvas no visas Tīringenes.
To, ko mēs jau īstenojam ar daudzām citām pilsoņu iniciatīvām.
Un tam, protams, ir jāattīstās un tam ir jāattīstās.
Šim nolūkam esam izveidojuši portālu, kurā var ieplūst visa informācija un kurā ikviena
pilsoņu iniciatīva var kaut ko no tā iegūt.
Un, protams, ļoti svarīgs ir personīgais kontakts.
Jo cilvēkiem ir svarīgi atbalstīt vienam otru.
Un vairs nav svarīgi, vai tas ir nedaudz tuvāk vai tālāk.
Svarīgākais ir tas, ka ikviens atbalsta ikvienu, lai mēs būtu atpazīstami politikā.
Jā, ļoti jauki. Jūs nupat par prioritāti izvirzījāt personīgo kontaktu.
Iepriekšējā diskusijā jūs arī minējāt, ka drīzumā plānojat lielu kampaņu, kas nav tieši vērsta uz politiku.
Bet kāpēc gan jūs mums nepastāstītu mazliet vairāk par šo kampaņu?
Mēs cenšamies piesaistīt valsts uzmanību ar kampaņu.
Tas drīzumā izpaudīsies visai izteiksmīgā skrejlapā.
Jau iepriekš minēju vēja turbīnu radīto apdraudējumu.
Tāpēc pārskatāmā nākotnē mēs sadarbosimies ar daudzām citām pilsoņu iniciatīvām, lai informētu iedzīvotājus vismaz
tūkstoš reižu visā Tīringenē, un būsim kontaktpunkts ieinteresētajiem iedzīvotājiem, kuri vēlas uzzināt vairāk.
Pēc šīs skrejlapu kampaņas notiks daudzi informatīvie pasākumi, kuros visu šo jautājumu varēs pietuvināt
iedzīvotājiem atbilstošās prezentācijās ar faktiem pamatotu informāciju, lai beidzot varētu notikt atmoda.
Un tad, protams, pilsoņi vai mēs kā pilsoņu iniciatīvas, kas apvienojam protestus, iegūstam vēl lielāku svaru
politikā, un šis jautājums tiek izvirzīts dienaskārtības augšgalā, jo tas ir ārkārtīgi svarīgs.
Šobrīd vissvarīgākais ir veselība, ne tikai energoapgādes drošība.
Un, kad veselības vairs nav, dzīve cieš. Un tas nav patīkams risinājums.
Jā. Jūs tagad esat pievērsis absolūtu uzmanību skaidrošanai, t.i., ietekmēto iedzīvotāju
informēšanai, kuri to vienkārši vēl nezina.
Un mans pēdējais jautājums būtu, kam šo informāciju varētu nodot?
Kurš tagad ir atvērts šādai informācijai?
Tas galvenokārt attiecas uz lauksaimniekiem, jo vēja turbīnas bieži vien tiek novietotas
laukos, kur tiek ražoti attiecīgie produkti.
Tas attiecas arī uz mežsaimniecības iestādēm, kurām, protams, būtu jāņem vērā arī dzīvnieku labturības jautājumi mežā un dabā.
Pirmām kārtām tas attiecas arī uz ūdens aizsardzības iestādēm un ūdensapgādes uzņēmumiem,
kas, protams, ir atbildīgi par dzeramo ūdeni.
Jo, ja tur pastāv briesmas - es jau iepriekš īsumā norādīju uz tām -, tad tas var izraisīt ārkārtīgi lielu
toksisku iedarbību, kas var kaitēt mūsu visu veselībai.
Jau iepriekš minēju, ka Vācijā jau ir 1500 vietu, kas ir piesārņotas ar PFAS.
Un tāpēc arī tavs pienākums pret sevi, pret savu veselību ir prasīt, interesēties, informēt un norādīt šīm
iestādēm vai uzņēmumiem, ka lietas var radīt bīstamu ietekmi uz cilvēkiem, dabu, dzīvniekiem.
Un tad jāsniedz atbilstoša informācija.
Mans ieteikums vienmēr ir to apkopot un iesniegt politiķiem, lai mēs, tā sakot, runātu vienā balsī.
Labi, liels paldies par šiem skaidrajiem variantiem, par ieteiktajiem soļiem.
Mēs noteikti pievienosimies Kla.TV un atbalstīsim to pēc iespējas labāk. Liels paldies.
Paldies par atbalstu, un es ceru, ka daudzi cilvēki tagad sapratīs, ka šis ir ļoti svarīgs jautājums un
ka ikvienam par to būtu jāinteresējas. Liels paldies.
121Ja vēlaties uzzināt, kāpēc šī tehnoloģija joprojām tiek popularizēta, neskatoties uz visām
negatīvajām sekām, iesakām noskatīties šādu programmu.