Кризите с бежанците и коронавирусите предизвикаха въпроси и опасения сред големи групи от населението.
За мнозина дори основното им доверие в политиката беше разклатено.
Все по-осезаемата цензура на мнението, както и откриването на недостатъци в съдебната и наказателната система, все повече
пораждат съмнения дали ограниченията и принудителните мерки, налагани от политиците, са
наистина за доброто и в интерес на населението.
Връзката между политиката и хората, които тя трябва да представлява, е видимо нарушена в много среди.
Затова все повече хора излизат на улицата, за да демонстрират.
Те не се чувстват разбрани от политиците, от "тези на върха", и затова не се чувстват правилно представени.
За да илюстрираме по-добре тази ситуация, нека разгледаме тези три примера:
1_Бизнес модел бежанска криза
Кризата с бежанците е и огромна финансова тежест за Германия:
Настаняването на лица, търсещи убежище, военни бежанци и отхвърлени, но въпреки това толерирани
кандидати за убежище, струва около 50 милиарда евро годишно.
Само провинция Берлин плаща почти един милиард евро годишно - повече от 2,7 милиона евро на ден.
Кой има полза от тази криза?
Например, услуги за сигурност: Броят на служителите ще нарасне до 280 000 през 2023 г.
Говорителката на BDSW* Силке Цьолер има впечатлението, че "центровете за настаняване на бежанци
са се превърнали в машина за правене на пари".
Ясно е, че не всичко е законно в такава атмосфера на златна треска:
Миналата година Държавната служба за криминални разследвания в Берлин е проверила 514 служители на 204
охранителни фирми в 85 центъра за настаняване на бежанци.
Резултатът е, че 300 от 514-те служители са имали полицейско досие, не са били обучени или са били под 18-годишна възраст.
С оглед на тези катастрофални условия, не трябва ли отговорните лица, чак до управляващите, да
бъдат щателно проверени и подведени под отговорност?
2_А "граждански съвет" за контрол на общественото мнение
Министерството на вътрешните работи на Нанси Фейзер е платило почти 60 000 евро от
парите на данъкоплатците за планове за цензура.
На 15 март 2024 г. спонсорираният "Форум срещу фалшификатите", който наред с другото се подкрепя и от
фондация "Бертелсман", основава "Граждански съвет".
Този непрозрачен комитет срещу "дезинформацията", състоящ се от 120 членове, иска от правителството да въведе правно обвързваща
информация за гражданите, медиен надзор и контрол на интернет.
Освен това се препоръчва предварителна цензура.
Всеки текст, публикуван от журналисти и граждани в платформите на социалните медии, ще бъде предварително проверяван
от изкуствения интелект и при необходимост ще бъде изтриван.
Нарушителите могат дори да бъдат изправени пред съда.
Искането е за авторитарна държава, която официално да решава кое е правилно и кое не - в съответствие с Програмата 2030 на ООН.
Наистина ли всички граждани искат този тоталитарен граждански съвет с ръчно подбрани
членове и контрол от страна на изкуствения интелект?
3_Нечовешките условия в затвора на Райнер Фюлмих
Ужасяващите условия, при които д-р Райнер Фюлмих е бил държан в строго охранявания затвор в Роздорф,
Гьотинген, станаха известни по време на разпит на адвокатите му.
Тези изявления бяха шокиращи, защото никой не можеше да си представи, че такива неща са възможни в германските затвори.
Служителите на затвора казват на адвокат д-р Фюлмих, че никога не са виждали обвиняем като него да бъде държан в изолация в
продължение на 11 месеца за обикновено престъпление и да бъде довеждан на съдебните заседания с окови на ръцете и краката.
При завръщането си от съда д-р Фюлмих се съблича напълно, за да бъде подложен на обстоен и смущаващ личен обиск.
Международно признатият адвокат е измъчван в изолация в продължение на 11 месеца.
На д-р Фюлмих е строго забранено да разговаря с други затворници.
Единственият му контакт с външния свят е адвокатът му.
Д-р Райнер Фюлмих има право само на три часа месечно за посещения или телефонни разговори със семейството си.
Според лекарите на Фюлмих здравословното му състояние вече е сериозно влошено.
Знае ли германското население за тези условия, подкрепя ли ги или би искало да участва в коригирането им?
Заключение
За щастие има активисти за мир и визионери, борци за справедливост и пионери, които в условията на
провалена политика насочват недоволните и все по-разгневени маси в мирни и конструктивни посоки!
По време на демонстрацията на 2024 г. в Берлин адвокатът Ралф Лудвиг показа, че крайният орган за вземане на политически
решения, а оттам и властта, трябва отново да принадлежи на народа като изход от политическите
грешки, допускани от народните представители.
Това означава, че хората, а не политиците, ТРЯБВА да имат последната дума при вземането на всички политически решения.
Предлагаме ви откъси от речта на Ралф Лудвиг:
" Твърди се, че имаме демокрация. Но ние имаме само представителна демокрация.
Единственото, което представителната демокрация ви позволява, е да избирате тези, които ви управляват на всеки четири
години - но само от малък кръг от тези, които ви управляват.
Нямате никаква възможност да решавате за съдържанието на политиката, за мерките на политиката, за правилата на
политиката, въпреки че вие и аз сме гражданите на тази страна.
- Мисля, че трябва да преминем през федералните щати.
Във всяка федерална държава имаме собствена конституция.
И тъй като те са отделни конституции, всяка от конституциите на федералната държава ни позволява да ги изменяме.
Това обаче означава, че можем да изземем тази власт във федералните провинции."
Толкова за коментарите на Ралф Лудвиг относно напълно законния и най-вече мирен път към истинска народна
демокрация, в която народът наистина може да решава.
Този път чрез демократично приетите изменения на конституциите на държавите е напълно ненасилствен и юридически безупречен.
Това би дало пълна отговорност и цялата власт на народа, което е самата идея на демокрацията.