Criza refugiaților și cea a coronavirusului au suscitat întrebări și îngrijorări în rândul unei mari părți a populației.
Pentru mulți, chiar și încrederea lor de bază în politică a fost zdruncinată.
Cenzura tot mai vizibilă a opiniei și, de asemenea, descoperirea unor deficiențe în sistemul judiciar și penal dau naștere la
îndoieli tot mai mari cu privire la faptul că restricțiile și măsurile coercitive impuse de politicieni sunt
într-adevăr pentru binele și în interesul populației.
Relația dintre politică și oamenii pe care politica ar trebui să îi reprezinte este vizibil ruptă în multe cercuri.
Prin urmare, din ce în ce mai mulți oameni ies în stradă pentru a demonstra.
Ei nu se simt înțeleși de politicieni, de "cei de sus" și, prin urmare, nu se simt reprezentați în mod corespunzător.
Pentru a ilustra mai bine această situație, să ne uităm la aceste trei exemple:
1_model de afaceri criza refugiaților
Criza refugiaților este, de asemenea, o povară financiară enormă pentru Germania:
Cazarea solicitanților de azil, a refugiaților de război și a solicitanților de azil respinși, dar totuși
tolerați, costă aproximativ 50 de miliarde de euro pe an.
Numai statul Berlin plătește aproape un miliard de euro pe an - mai mult de 2,7 milioane de euro pe zi.
Cine beneficiază de pe urma acestei crize?
De exemplu, servicii de securitate: Numărul angajaților a crescut la 280.000 în 2023.
Purtătorul de cuvânt al BDSW*, Silke Zöller, are impresia că "centrele de cazare a
refugiaților au devenit o mașină de făcut bani".
Este clar că nu totul este legal într-o astfel de atmosferă de goană după aur:
Anul trecut, Oficiul de Stat pentru Investigații Penale din Berlin a verificat 514 angajați ai 204 companii de
securitate din 85 de centre de cazare pentru refugiați.
Rezultatul: 300 dintre cei 514 angajați aveau cazier, nu erau instruiți sau aveau sub 18 ani.
Având în vedere aceste condiții catastrofale, nu ar trebui ca cei responsabili, până la cei aflați la
putere, să fie examinați cu atenție și trași la răspundere?
2_A "Consiliul cetățenilor" pentru controlul opiniei publice
Ministerul de Interne al lui Nancy Faeser a plătit aproape 60.000 de euro din banii contribuabililor pentru planuri de cenzură.
"Forumul împotriva falsurilor" sponsorizat, care este, de asemenea, susținut de Fundația Bertelsmann, printre altele,
a înființat un "Consiliu al cetățenilor" la 15 martie 2024.
Această comisie opacă de 120 de membri împotriva "dezinformării" dorește ca guvernul să introducă informații
obligatorii din punct de vedere juridic pentru cetățeni, supravegherea mass-media și controlul internetului.
În plus, este recomandată pre-cenzura.
Fiecare text postat de jurnaliști și cetățeni pe platformele de socializare va fi verificat în prealabil
de inteligența artificială și șters dacă este necesar.
Contravenienții pot ajunge chiar în instanță.
Cererea este pentru un stat autoritar care decide oficial ce este bine sau rău - în conformitate cu Agenda 2030 a ONU.
Își doresc cu adevărat toți cetățenii acest consiliu totalitar al cetățenilor, cu membri aleși manual și control al IA?
3_Condițiile inumane de detenție ale lui Reiner Füllmich
Condițiile îngrozitoare în care Dr. Reiner Füllmich a fost deținut în închisoarea de înaltă securitate din Rosdorf, Göttingen,
au ieșit la iveală în timpul unui interviu cu avocații săi.
Aceste declarații au fost șocante, deoarece nimeni nu își putea imagina că astfel de
lucruri sunt posibile în închisorile germane.
Ofițerii din închisoare i-au spus avocatului Dr. Füllmich că nu au mai văzut niciodată un inculpat ca el, ținut în
izolare timp de 11 luni pentru o infracțiune simplă și adus la audieri încătușat de mâini și de picioare.
La întoarcerea de la tribunal, doctorul Füllmich este dezbrăcat complet pentru a fi supus unei
percheziții corporale amănunțite și stânjenitoare.
Avocatul recunoscut la nivel internațional a fost torturat în izolare timp de 11 luni.
Doctorului Füllmich îi este strict interzis să vorbească cu alți deținuți.
Singurul său contact cu lumea exterioară este avocatul său.
Dr. Reiner Füllmich are dreptul doar la trei ore pe lună pentru vizite sau apeluri telefonice cu familia sa.
Potrivit medicilor lui Füllmich, sănătatea acestuia este acum grav compromisă.
Știe populația germană despre aceste condiții, s-a pronunțat în favoarea lor sau ar dori
să aibă un cuvânt de spus în corectarea lor?
Concluzie
Din fericire, există activiști pentru pace și vizionari, luptători pentru dreptate și pionieri care, în fața
eșecului politicii, ghidează masele nemulțumite și tot mai furioase în direcții pașnice și constructive!
La demonstrația 2024 de la Berlin, avocatul Ralf Ludwig a arătat că autoritatea finală de luare a deciziilor politice și, prin
urmare, puterea trebuie să revină din nou poporului, ca o cale de ieșire din greșelile politice făcute de reprezentanții poporului.
Aceasta înseamnă că oamenii, nu politicienii, TREBUIE să aibă ultimul cuvânt în toate deciziile politice.
Iată fragmente din discursul lui Ralf Ludwig:
" Se afirmă că avem o democrație. Dar avem doar o democrație reprezentativă.
Singurul lucru pe care ți-l permite democrația reprezentativă este să îi alegi pe cei care te conduc la fiecare patru ani
- dar numai dintr-un cerc restrâns al celor care te conduc.
Nu aveți nicio șansă să decideți cu privire la conținutul politicii, la măsurile politicii, la regulile politicii,
chiar dacă dumneavoastră și cu mine suntem oamenii acestei țări.
- Cred că trebuie să trecem prin statele federale.
Avem propria noastră constituție în fiecare stat federal.
Și deoarece sunt constituții separate, fiecare dintre constituțiile statului federal ne permite să le modificăm.
Acest lucru înseamnă, totuși, că putem prelua această putere în statele federale."
Atât de mult pentru comentariile lui Ralf Ludwig cu privire la o cale complet legală și, mai presus de
toate, pașnică către o democrație populară autentică în care oamenii pot decide cu adevărat.
Această cale prin intermediul amendamentelor adoptate în mod democratic la constituțiile statelor este complet
non-violentă și impecabilă din punct de vedere juridic.
Acest lucru ar da întreaga responsabilitate și toată puterea poporului, care este însăși ideea de democrație.