Begunska kriza in kriza zaradi koronavirusov sta sprožili vprašanja in zaskrbljenost med velikim delom prebivalstva.
Za mnoge je bilo omajano celo osnovno zaupanje v politiko.
Vedno bolj opazna cenzura mnenja in odkrivanje pomanjkljivosti v sodstvu in zaporniškem sistemu vzbujajo vse večje
dvome o tem, ali so omejitve in prisilni ukrepi, ki jih uvajajo politiki, res v dobro in v interesu prebivalstva.
Odnos med politiko in ljudmi, ki naj bi jih ta predstavljala, je v številnih krogih občutno porušen.
Vse več ljudi se zato odpravlja na ulice in demonstrira.
Menijo, da jih politiki, "tisti na vrhu", ne razumejo, zato se ne počutijo ustrezno zastopane.
Za boljšo ponazoritev tega položaja si oglejmo te tri primere:
1_Poslovni model begunska kriza
Begunska kriza je za Nemčijo tudi ogromno finančno breme:
Nastanitev prosilcev za azil, vojnih beguncev in zavrnjenih, a kljub temu toleriranih prosilcev
za azil stane približno 50 milijard evrov na leto.
Samo zvezna dežela Berlin plača skoraj milijardo evrov na leto - več kot 2,7 milijona evrov na dan.
Kdo ima koristi od te krize?
Na primer varnostne storitve: Število zaposlenih se je leta 2023 povečalo na 280.000.
Tiskovna predstavnica BDSW* Silke Zöller ima vtis, da so se "nastanitveni centri za
begunce razvili v stroj za služenje denarja".
Jasno je, da v takšnem vzdušju zlate mrzlice ni vse zakonito:
Lani je berlinski državni urad za kriminalistične preiskave preveril 514 zaposlenih v 204
varnostnih podjetjih v 85 nastanitvenih centrih za begunce.
Rezultat: 300 od 514 zaposlenih je imelo policijsko kartoteko, niso bili usposobljeni ali so bili mlajši od 18 let.
Ali ne bi bilo treba glede na te katastrofalne razmere temeljito preveriti in poklicati na
odgovornost odgovornih, vse do tistih na oblasti?
2_ "Državljanski svet" za nadzor javnega mnenja
Ministrstvo za notranje zadeve Nancy Faeser je plačalo skoraj 60.000 evrov davkoplačevalskega denarja za načrte cenzure.
Sponzorirani "Forum proti ponaredkom", ki ga med drugim podpira tudi fundacija Bertelsmann,
je 15. marca 2024 ustanovil "državljanski svet".
Ta nepregledni, 120-članski odbor za boj proti "dezinformacijam" želi, da vlada uvede pravno zavezujoče
informacije za državljane, nadzor medijev in internetni nadzor.
Poleg tega je priporočljiva predhodna cenzura.
Vsako besedilo, ki ga novinarji in državljani objavijo na platformah družbenih medijev, bo umetna
inteligenca predhodno preverila in ga po potrebi izbrisala.
Kršitelji se lahko znajdejo celo na sodišču.
Zahteva je avtoritarna država, ki bo uradno odločala o tem, kaj je prav in kaj ne - v skladu z agendo ZN do leta 2030.
Ali si vsi državljani res želijo totalitarnega državljanskega sveta z ročno izbranimi člani in nadzorom umetne inteligence?
3_Nečloveške razmere v zaporu Reinerja Füllmicha
Med pogovorom z njegovimi odvetniki so se razkrile grozljive razmere, v katerih je bil Dr. Reiner Füllmich
zaprt v strogo varovanem zaporu v Rosdorfu pri Göttingenu.
Te izjave so bile šokantne, saj si nihče ni mogel predstavljati, da je kaj takega mogoče v nemških zaporih.
Zaporniki so odvetniku Dr. Füllmichu povedali, da še nikoli niso videli, da bi bil obtoženec kot on 11 mesecev v
samici zaradi preprostega prekrška in da bi ga na sodne obravnave pripeljali zvezanega z rokami in nogami.
Dr. Füllmich se po vrnitvi s sodišča popolnoma sleče, da bi ga temeljito in neprijetno pregledali.
Mednarodno priznanega odvetnika že 11 mesecev mučijo v izolaciji.
Dr. Füllmichu je strogo prepovedano govoriti z drugimi zaporniki.
Njegov edini stik z zunanjim svetom je njegov odvetnik.
Dr. Reiner Füllmich ima na mesec le tri ure časa za obiske ali telefonske pogovore s svojo družino.
Po besedah Füllmichovih zdravnikov je njegovo zdravje zdaj resno ogroženo.
Ali je nemško prebivalstvo seznanjeno s temi pogoji, ali se je odločilo zanje in ali bi
želelo sodelovati pri njihovem izboljšanju?
Zaključek
Na srečo obstajajo mirovni aktivisti in vizionarji, borci za pravičnost in pionirji, ki nezadovoljne in vse
bolj jezne množice spričo propadajoče politike usmerjajo v miroljubne in konstruktivne smeri!
Odvetnik Ralf Ludwig je na demonstraciji 2024 v Berlinu pokazal, da mora končno politično odločanje in s tem moč
ponovno pripadati ljudstvu, kar je izhod iz političnih napak, ki jih delajo predstavniki ljudstva.
To pomeni, da morajo imeti končno besedo pri vseh političnih odločitvah ljudje in ne politiki.
Tukaj so odlomki iz govora Ralfa Ludwiga:
" Trdijo, da imamo demokracijo. Vendar imamo le predstavniško demokracijo.
Edina stvar, ki vam jo omogoča predstavniška demokracija, je, da vsake štiri leta izberete tiste, ki vam
vladajo - vendar le iz ozkega kroga tistih, ki vam vladajo.
Nimate nobene možnosti, da bi odločali o vsebini politike, o ukrepih politike, o pravilih
politike, čeprav smo vi in jaz prebivalci te države.
- Menim, da moramo iti skozi zvezne države.
V vsaki zvezni državi imamo svojo ustavo.
Ker gre za ločeni ustavi, nam vsaka ustava v zvezni državi omogoča, da ju spremenimo.
To pa pomeni, da lahko to oblast prevzamemo v zveznih deželah."
Toliko o komentarjih Ralfa Ludwiga o povsem zakoniti in predvsem mirni poti do prave ljudske
demokracije, v kateri lahko ljudje resnično odločajo.
Ta pot z demokratično sprejetimi spremembami državnih ustav je popolnoma nenasilna in pravno neoporečna.
S tem bi ljudem predali vso odgovornost in vso moč, kar je bistvo demokracije.