U januaru 2025. godine, slijedeći primjer šest najvećih američkih banaka, i BlackRock, najveća svjetska kompanija za finansijske
usluge, također se povukao iz Net Zero Climate Alliancea.
Najmoćnija centralna banka, Federalne rezerve, ili skraćeno FED, napustila je Mrežu zelenih finansija.
Istovremeno je novi američki predsjednik Trump najavio da će se ponovo u potpunosti usredotočiti na fosilna goriva.
"Bušiti ćemo, dušo, bušiti."
U svjetlu ekstremnih vremenskih pojava, mnogi mladi ljudi se uključuju u klimatske pokrete kao
što su Fridays for Future i Extinction Rebellion.
Povlačenje velikih investitora mora vam se činiti kao šamar u lice.
Da bismo bolje razumjeli trenutne događaje, prvo pogledajmo porijeklo pokreta za zaštitu klime.
1. Pojava klimatskog pokreta
Godine 2006. američki političar i poduzetnik Al Gore prvi je suočio globalnu javnost sa svojim filmom Neugodna istina.
Ovo prikazuje scenario smak svijeta uzrokovan ljudskim globalnim zagrijavanjem.
Gore je multimillioner i bio je 45. potpredsjednik Sjedinjenih Američkih Država u administraciji predsjednika Billa Clintona.
U julu 2008. Al Gore je predvidio: "Naš trenutni kurs je potpuno neodrživ."
Naučnici širom svijeta kažu nam da možda imamo manje od deset godina u kojima još uvijek imamo priliku
izvršiti dramatične promjene kako bismo spriječili katastrofalne posljedice klimatske krize.
[…] I jedini način da se preuzme odgovornost je da se problem riješi u korijenu, naime spaljivanje fosilnih goriva.
Od tada je sav fokus bio na smanjenju emisija CO2 kao korijenu sveg zla.
Goreovi troškovi za odnose s javnošću kako bi pridobio javnost procjenjuju se na 300 miliona dolara samo za 2009. godinu.
Između ostalog, Al Gore je osnovao organizacije koje su obučavale takozvane "klimatske lidere" .
To je potom dovelo do pokreta kao što su Fridays for Future i Extinction Rebellion.
Idoli poput Grethe Thunberg, Luise Neubauer i Alexandrije Ocasio-Cortez bili su posebno
promovirani i uspostavljena je velika klimatska mreža.
2. Nove tehnologije kao poslovni model za super-bogate
U javnoj percepciji upravo su aktivisti poput Grethe Thunberg vršili pritisak na
političare putem medijski učinkovitih protesta.
Ali je li ova percepcija javnosti tačna?
godina prije prvog javnog pojavljivanja Grethe Thunberg, Svjetska banka i WEF već su
postavljali smjer za novu "klimatsku politiku".
Godinama prije nego što su počeli klimatski protesti, finansijski giganti su također počeli ulagati stotine milijardi u
buduće investicione fondove u često besvrijedne "klimatske kompanije" i proširivati proizvodne kapacitete.
To im je omogućilo da se uspostave kao lideri na tržištu i budu spremni za velike poslove.
Iznenađujuće, ubrzo nakon Gretinog prvog medijski uspješnog školskog štrajka u avgustu 2018.
godine, političari su počeli preduzimati mjere.
Na primjer, 17. oktobra 2018. tadašnji predsjednik EU Juncker potpisao je memorandum o razumijevanju s
Breakthrough Energy Europe, investicijskim fondom za čistu energiju. Početni kapital: 100 miliona eura.
Superbogatim kompanijama članicama stoga bi trebalo omogućiti povlašten pristup sredstvima EU.
Bill Gates je osnivač investicionog fonda Breakthrough Energy.
Članovi uključuju superbogate pojedince kao što su Mark Zuckerberg iz Facebooka, Julian Robertson iz hedž fonda
giganta Tiger Management, David Rubenstein, osnivač Carlyle Group, George Soros, Jack Ma iz Alibabe i drugi.
Tržište za "klimatsku tehnologiju" kontinuirano je proširivala EU.
U februaru 2019. Juncker je predložio da se svaki četvrti euro iz budžeta EU potroši na ublažavanje
posljedica klimatskih promjena između 2022. i 2027. godine.
Čini se da su političari svojim zakonodavstvom utrli put za izuzetno profitabilno
tržište "klimatskih tehnologija" velikih igrača.
Ove kompanije imale su dvostruko veće šanse za uspjeh. Mogle su imati koristi od subvencija
EU i od velike potražnje za svojim proizvodima.
EU vrši ogroman pritisak na zemlje da ispune ovaj zahtjev, jer se tehnologije poput energije vjetra,
solarne energije i e-mobilnosti agresivno promovišu.
Pojmovi poput "ekološkog otiska" ili "ugljičnog otiska" odražavaju činjenicu da je CO2 sada postao mjera svega.
Jednostavno rečeno, "CO2" je postao neka vrsta nove valute na berzama.
Od samog početka fokus je bio u potpunosti na smanjenju CO2 kao jedinog uzroka gotovo svih vremenskih problema.
Nema oluje bez istih naslova:
Klimatske promjene su krive! Moramo smanjiti emisije CO2!
Ono što čini skeptičnim je to što se druge uzroke zaista razarajućih poplava i požara ni izdaleka ne uzimaju u obzir.
Što je još gore, glasovi iz naučne zajednice i stručnjaka koji dovode u pitanje javni narativ
nemaju nikakve šanse da dobiju medijsku pokrivenost.
Na primjer, postoji bezbroj patenata koji otkrivaju kako se danas oluje mogu stvoriti s lakoćom.
Uništavanje okoliša, poput krčenja šuma radi vađenja profitabilnih sirovina ili proširenja
vjetroelektrana, također se rijetko spominje.
Jednostrani fokus na "promjene klime" uzrokovane isključivo CO2 gotovo potpuno zanemaruje ozbiljne štete po okoliš i uništavače.
Promjene klime i uništavanje okoliša se na neprihvatljiv način izjednačavaju.
Povratak politici: dr Ottmar Edenhofer također potvrđuje da klimatska politika nikada nije bila o
zaštiti okoliša, nego o čvrstim ekonomskim interesima.
On je direktor i glavni ekonomist Instituta za istraživanje utjecaja klimatskih promjena u Potsdamu:
"...mora se jasno navesti da mi efikasno preraspodjeljujemo svjetsko bogatstvo putem klimatske politike."
Moramo se osloboditi iluzije da je međunarodna klimatska politika ekološka politika.
Ovo gotovo da nema nikakve veze s politikom zaštite okoliša, s problemima poput krčenja šuma ili rupe u ozonskom omotaču.
Moj privremeni zaključak:
Dakle, dok mega-korporacije i mega-milijarderi službeno zagovaraju veću održivost i
"klimu", istovremeno ostvaruju ogromne profite.
3. Masovni egzodus iz klimatskih savezništava
Sada se vraćamo na sam početak – povlačenje BlackRocka i kompanije iz Klimatskog saveza.
Ovo postavlja pitanje: ZAŠTO se najveći investitori sada udaljavaju od "zelenih
tehnologija" i okreću se nuklearnoj energiji?
I ZAŠTO se američki predsjednik Trump ponovo želi u potpunosti oslanjati na fosilna goriva?
Da li ih odjednom više nije briga za okoliš? Ili ih nikada nije bilo briga?
Finansijski stručnjak i analitičar Ernst Wolff navodi vrlo razumljiv razlog.
"Nova glavna agenda se tiče umjetne inteligencije."
I zanimljivo je, jer ovogodišnji Svjetski ekonomski forum, sastanak u Davosu, ima moto "Surađivanje u
inteligentnom dobu", pa se sve vrti oko umjetne inteligencije.
Vještačka inteligencija se u posljednje vrijeme često spominje, posebno ovdje u Švicarskoj, u
svim izvještajima Svjetskog ekonomskog foruma.
I uvijek se opisuje kao nešto što nije prijeteće, već kao stvaranje novih radnih mjesta, pa se
svi uopće ne moramo brinuti. Suprotno je istina.
Dakle, naravno, oni na vlasti imaju veliki interes da nastave s razvojem umjetne
inteligencije jer se na tome može zaraditi mnogo novca.
Također je zanimljivo napomenuti da se BlackRock upravo povukao iz inicijative Net Zero pri Ujedinjenim narodima.
To je zato što fokus više nije na klimatskim promjenama, već na nuklearnoj energiji.
A budući da se nuklearne elektrane ne mogu brzo izgraditi, trebat će nekoliko godina – možda i mnogo godina –
prije nego što budu spremne za upotrebu, pa se za sada moramo oslanjati na fosilna goriva.
A ako se na njih oslanjate, onda ne možete ostati pri klimatskoj agendi.
Zanimljivo je primijetiti da nijedan od njih nikada nije rekao da porez na CO2 treba ukinuti.
Tako će se nastaviti obogaćivati bez ikakvih ograničenja, a mi ćemo, naravno, vidjeti da Svjetski ekonomski
forum nekako pruža ideološku podršku cijeloj stvari.
4. Potrošnja energije za umjetnu inteligenciju i njena održivost
Unutar kompanija za vještačku inteligenciju održivost vještačke inteligencije je predmet žustre rasprave.
Dana 26. novembra 2024. na Al Goreovoj web stranici objavljen je članak koji sažima raspravu.
"Prema jednoj procjeni, OpenAI-jev GPT-4 zahtijevao je 50 gigavat-sati (GWh) električne energije za obuku
– otprilike jednako godišnjoj potrošnji malog grada.
Kako se AI modeli nastavljaju poboljšavati, oni zahtijevaju sve veće podatkovne centre.
Zuckerberg je rekao da bi za rad jednog podatkovnog centra mogla biti potrebna čitava elektrana.
Međunarodna agencija za energiju (IEA) očekuje da će potražnja za energijom gotovo udvostručiti se između 2022. i 2026. godine.
Međutim, postoje i prognoze koje su daleko drastičnije.
Zaključak je također vrlo prosvjetljujući:
"Da budemo iskreni, smatramo da je vrlo malo vjerovatno da bi pružatelj usluga u oblaku usporio širenje svojih
podatkovnih centara kako bi ispunio klimatske ciljeve."
Uostalom, oni vjeruju da su u utrci da izumiju "digitalnog boga" – i stoga za njih rizik da ne grade
dovoljno brzo daleko nadmašuje rizik od prekomjernog gradnje.
Razlog zbog kojeg su oni na vlasti promijenili kurs i odmakli se od alternativnih energija je stoga:
Zelena energija nije dovoljna za proširenje globalne digitalne mreže i umjetne inteligencije.
Hajde da još jednom sažmemo:
1. Od samog početka ljudi su bili uplašeni jednosmjernim klimatskim alarmom o CO2.
PR agencije koje zastupaju bogate korporativne lobiste poput Ala Gorea promoviraju medijski vješte idole poput Grethe Thunberg.
Pokret za klimatske promjene služi kao glasnogovornik političara.
2. Političari donose zakone za smanjenje emisija CO2 neobično brzim tempom, stvarajući
ogroman tržište za službene "zelene tehnologije".
Pobjednici: mega-korporacije koje su već "slučajno" uložile milijarde u upravo te tehnologije mnogo prije.
Oni su dvostruki dobitnici: zarađuju novac svojim proizvodima, a također primaju subvencije iz poreznih fondova.
3. Prividna održivost najvećih igrača postaje jasna kada je riječ o njihovim "omiljenim projektima" poput umjetne inteligencije.
Tamo nije važno što energetske potrebe i često spominjane emisije CO2 rastu neizmjerno.
Zaboravimo na ostala oštećenja okoliša uzrokovana čišćenjem zemljišta, zagađenjem
vodotoka i tla rudnicima rijetkih zemnih metala itd.
Svaki nužni način je opravdan kako se ne bi ugrozila digitalna revolucija.
Klima savezi? Samo dok služe interesima finansijskih ajkula.
4. Stoga je očigledno da se najutjecajniji krugovi nikada zaista nisu brinuli o zaštiti okoliša.
Cilj digitalnog finansijskog kompleksa je stvoriti "digitalnog boga".
Ljude odvraćaju sporedna pitanja, poput toga da li su nuklearna energija, fosilna goriva ili
obnovljivi izvori energije bolji za očuvanje "klime".
Međutim, nezasitni glavni potrošači resursa jednostavno se ignorišu u debati.
Naš zaključak: "klimatski pokret" nailazi na ćorsokak i zloupotrebljava ga političari i najveće
finansijske korporacije isključivo za svoje interese.
Kad ljudi usmjere pažnju na stvarne krivce iza eksploatacije Zemlje, to će biti odlučujući korak ka istinskoj zaštiti okoliša.
Da biste izbjegli da budete iskorištavani, informišite se bez zavesa!