2025 januárjában a világ legnagyobb pénzügyi csoportja, a BlackRock csatlakozott a hat legfontosabb
amerikai bankhoz, és kilépett a Net Zero klímaszövetségből.
A legerősebb központi bank, a Federal Reserve, vagy röviden FED, kilépett a "Zöld Pénzügyi Rendszer Hálózatból".
Ugyanakkor az új amerikai elnök, Trump bejelentette, hogy ismét teljes mértékben a fosszilis tüzelőanyagokra támaszkodik.
[Donald Trump: "Fúrni fogunk, bébi, fúrni".
A szélsőséges időjárási jelenségek miatt sok fiatal csatlakozik az olyan klímamozgalmakhoz, mint
a Fridays for Future vagy a Extinction Rebellion.
A nagybefektetők kivonulása bizonyára pofonegyszerűnek tűnik.
Az aktuális események jobb kategorizálása érdekében először nézzük meg az éghajlatvédelmi mozgalmak eredetét.
1. az éghajlati mozgalom kialakulása
2006-ban Al Gore amerikai politikus és vállalkozó először az "Egy kényelmetlen igazság"
című filmmel szembesítette a világ közvéleményét.
Ez az ember okozta globális felmelegedés által okozott világvége forgatókönyvét festi le.
Gore multimilliomos, és Bill Clinton elnök alatt az Egyesült Államok 45. alelnöke volt.
Al Gore 2008 júliusában azt jósolta: "A jelenlegi irányvonalunk egyáltalán nem fenntartható.
A tudósok világszerte [...] azt mondják, hogy talán kevesebb mint tíz évünk van hátra, hogy drámai változásokat hajtsunk végre az
éghajlati válság katasztrofális hatásainak megelőzése érdekében.
[...] A felelősségvállalás egyetlen módja pedig az, ha a probléma gyökeréhez, azaz a
fosszilis tüzelőanyagok elégetéséhez nyúlunk."
Mostantól kezdve az egész figyelem középpontjában a CO2-kibocsátás csökkentése állt, mint minden rossz oka.
Gore PR-kiadásait a nyilvánosság megnyerésére csak 2009-re 300 millió dollárra becsülik.
Al Gore például olyan szervezeteket alapított, amelyek úgynevezett "éghajlati vezetőket" képeztek .
Ez olyan mozgalmakat hívott életre, mint a Fridays for Future és a Extinction Rebellion.
Az olyan bálványokat, mint Greta Thunberg, Luisa Neubauer és Alexandria Ocasio-Cortez kifejezetten
népszerűsítették, és egy nagy klímahálózatot hoztak létre.
2. Az új technológiák mint a szupergazdagok üzleti modellje
A közfelfogás szerint éppen ezek az aktivisták, mint például Greta Thunberg, voltak azok, akik a médiahatékony
tiltakozások révén nyomást gyakoroltak a politikusokra.
De vajon helyes-e ez a közfelfogás?
Évekkel Greta Thunberg első nyilvános szereplése előtt a Világbank és a WEF már egy új
"éghajlat-politika" irányvonalát határozta meg.
Évekkel az éghajlati tiltakozások kezdete előtt a pénzügyi óriások is elkezdtek százmilliárdokat fektetni a
jövőbeni befektetési alapokból a gyakran értéktelen "klímavállalatokba", és bővíteni a termelési kapacitásokat.
Ezáltal piacvezető pozíciót szereztek, és készen álltak a nagy üzletekre.
Meglepő módon a politikusok nem sokkal azután kezdtek lépéseket tenni, hogy Greta 2018 augusztusában
először nagy visszhangot keltett iskolai sztrájkba lépett.
Juncker akkori uniós elnök például 2018. október 17-én szándéknyilatkozatot írt alá a Breakthrough
Energy Europe nevű "tiszta energia" befektetési alappal. Induló csomag: 100 millió euró.
A szupergazdag tagvállalatoknak tehát kedvezményes hozzáférést kell biztosítani az uniós finanszírozáshoz.
A Breakthrough Energy befektetési alap alapítója Bill Gates.
A tagok között olyan szupergazdagok vannak, mint a Facebook-os Mark Zuckerberg, Julian Robertson a Tiger Management
fedezeti alap óriáscégtől, David Rubenstein, a Carlyle Group alapítója, Soros György, az Alibaba vezetője, Jack Ma és mások.
Az EU folyamatosan bővíti az "éghajlati technológiák" piacát.
2019 februárjában Juncker azt javasolta, hogy 2022 és 2027 között minden negyedik eurót az uniós
költségvetésből az éghajlatváltozás mérséklésére fordítsanak.
Az a benyomásunk, hogy a politikusok jogszabályaik révén nagyon jövedelmező piacot teremtettek a
nagy szereplők "éghajlati technológiái" számára.
Kétszeres esélyük volt a győzelemre. Egyrészt az uniós finanszírozásból, másrészt a
termékeik iránti nagy keresletből profitálhattak.
Az EU hatalmas nyomást gyakorol az országokra, hogy kielégítsék ezt a keresletet, mivel agresszívan
támogatja az olyan technológiákat, mint a szélenergia, a napenergia és az e-mobilitás.
Az olyan kifejezések, mint az "ökológiai lábnyom" vagy a "szénlábnyom" azt a tényt
tükrözik, hogy a CO2 mára minden dolog mércéjévé vált.
Egyszerűen fogalmazva, a "CO2" egyfajta új valutává vált a tőzsdéken.
A kezdetektől fogva a hangsúly teljes mértékben a CO2 csökkentésére összpontosít, mint
szinte minden időjárási probléma kizárólagos okára.
Nincs vihar ugyanazok nélkül a szalagcímek nélkül:
"A klímaváltozás a hibás! Csökkentenünk kell a CO2-t!".
Szkeptikus, hogy a ténylegesen pusztító árvizek és tüzek esetében más okokat még csak távolról sem vesznek figyelembe.
Ami még rosszabb, hogy a tudományos közösség és a szakértők azon hangjainak, amelyek megkérdőjelezik a közvélemény narratíváját,
nincs esélyük arra, hogy a média meghallgassa őket.
Például számtalan szabadalom árulkodik arról, hogy manapság milyen könnyedén lehet időjárási katasztrófákat létrehozni.
A környezetpusztításról, például a jövedelmező nyersanyagok kitermelése érdekében végzett erdőirtásról
vagy a szélerőművek bővítéséről szintén alig esik szó.
A kizárólag a CO2 által okozott "klímaváltozásra" való egyoldalú összpontosítás szinte teljesen figyelmen kívül
hagyja a súlyos környezetromboló és -pusztító tényezőket.
Az "éghajlatváltozás" és a környezetpusztítás megengedhetetlen módon egyenlőségjelet tesznek.
Vissza a politikához: Dr. Ottmar Edenhofer is megerősíti, hogy az éghajlat-politika eleve nem a
környezetvédelemről, hanem kemény gazdasági érdekekről szól.
A Potsdami Éghajlati Hatáskutató Intézet igazgatója és vezető közgazdásza:
"...világosan ki kell mondani, hogy az éghajlat-politikával de facto újraosztjuk a világ vagyonát.
[...] Meg kell szabadulnunk attól az illúziótól, hogy a nemzetközi klímapolitika környezetvédelmi politika.
Ennek szinte semmi köze a környezetvédelmi politikához, az olyan problémákhoz, mint az erdőirtás vagy az ózonlyuk."
Az én időközi következtetésem:
Miközben tehát a megavállalatok és a megamilliárdosok hivatalosan a fenntarthatóságért és "az éghajlatért"
kampányolnak, ezzel egyidejűleg hatalmas profitot termelnek.
3. tömeges elvándorlás az éghajlati szövetségekből
Most pedig térjünk vissza a legelejére, a BlackRock és társai kilépésére az Éghajlatvédelmi Szövetségből.
Felmerül a kérdés: MIÉRT távolodnak el a legnagyobb befektetők most a "zöld
technológiáktól", és összpontosítanak az atomenergiára?
És MIÉRT akar Trump amerikai elnök ismét teljes mértékben a fosszilis tüzelőanyagokra támaszkodni?
Hirtelen nem törődnek a környezettel? Vagy mindig is közömbösek voltak?
Ernst Wolff pénzügyi szakértő és elemző nagyon is érthető okkal szolgál.
"Az új nagy napirend a mesterséges intelligenciával kapcsolatos.
Érdekes, hogy az idei Világgazdasági Fórum, a davosi találkozó az "Együttműködés az intelligens korban"
mottóval zajlik, azaz a mesterséges intelligencia a téma.
A mesterséges intelligenciát pedig a közelmúltban újra és újra megemlítették, különösen itt Svájcban,
a Világgazdasági Fórumról szóló összes jelentésben.
És mindig úgy írják le, hogy ez nem fenyegetés, hanem valami, ami új munkahelyeket teremt, tehát egyáltalán nem
kell aggódnunk. Ennek éppen az ellenkezője a helyzet."
[...] "Tehát a hatalmasoknak természetesen nagy érdekük fűződik ahhoz, hogy ezt a mesterséges intelligenciát
előremozdítsák, mert rengeteg pénzt is lehet vele keresni.
Az is érdekes, hogy a BlackRock nemrég kiszállt az ENSZ Net Zero kezdeményezéséből.
Ez azért van, mert már nem az éghajlatváltozásra, hanem az atomenergiára összpontosítunk.
És mivel az atomerőműveket nem lehet ilyen gyorsan megépíteni, így több évbe - esetleg több évbe - telik,
mire használatra készek lesznek, egyelőre a fosszilis tüzelőanyagokra kell hagyatkoznunk.
És ha ezekre támaszkodik, akkor nem tud ragaszkodni az éghajlatvédelmi menetrendhez.
Érdekes, hogy egyikük sem mondta soha, hogy a CO2-adót el kellene törölni.
Tehát továbbra is gátlástalanul gazdagodni fognak, és persze látni fogjuk, hogy a WEF-en
az egész valahogy ideológiai hátteret kap."
4. a mesterséges intelligencia energiafogyasztása és fenntarthatósága
A mesterséges intelligencia fenntarthatósága heves viták tárgya a mesterséges intelligenciával foglalkozó vállalatokon belül.
2024. november 26-án Al Gore honlapján megjelent a vitát összefoglaló dokumentum.
"Egy becslés szerint az OpenAI GPT-4 [az összetettebb írói feladatok, például szkriptek, dalok stb. 50
gigawattóra (GWh) villamos energiát a képzéshez - ez nagyjából egy kisváros éves fogyasztásának felel meg.
[...] Ahogy az AI modellek egyre jobbak és jobbak lesznek, egyre nagyobb adatközpontokat igényelnek.
[...] Zuckerberg szerint egyetlen adatközpont működtetéséhez egy egész erőműre lenne szükség.
[...] A Nemzetközi Energiaügynökség (IEA) feltételezése szerint az energiaigény 2022 és 2026 között csaknem megduplázódik.
Vannak azonban ennél sokkal drasztikusabb előrejelzések is. [...]"
A következtetés is nagyon tanulságos:
"Hogy őszinték legyünk, nagyon valószínűtlennek tartjuk, hogy egy felhőszolgáltató az éghajlati célok
elérése érdekében lelassítaná adatközpontjainak bővítését.
Végül is úgy gondolják, hogy versenyben vannak a "digitális isten" feltalálásáért - és ezért számukra a nem elég gyors építkezés
kockázata messze meghaladja a túl gyors építkezés kockázatát."
Tehát az ok, amiért a leghatalmasabbak irányt váltanak az alternatív energiaforrásokkal szemben:
A "zöld energia" nem elegendő a globális digitális hálózat és a mesterséges intelligencia elterjedéséhez.
Foglaljuk össze újra:
1 Az embereket kezdettől fogva megijesztette az egyoldalú CO2-klíma riogatás.
Az olyan gazdag vállalati lobbisták által vezetett PR-cégek, mint Al Gore, olyan bálványokat
népszerűsítenek a médiában, mint Greta Thunberg.
Az éghajlati mozgalom az emberek szócsöveként szolgál a politikusok felé.
2 A politikusok szokatlanul gyorsan fogadnak el törvényeket a CO2 csökkentésére, és hatalmas piacot
teremtenek a hivatalos "zöld technológiák" számára.
A nyertesek: megavállalatok, amelyek "véletlenül" már jóval korábban milliárdokat fektettek pontosan ezekbe a technológiákba.
Valójában kettős nyertesek: termékeikkel pénzt keresnek, és támogatást is kapnak az adókincstárból.
3 A legnagyobb szereplők színlelt fenntarthatósága akkor válik nyilvánvalóvá, amikor olyan "kedvenc
projektjeikről" van szó, mint a mesterséges intelligencia.
Nem számít, hogy az energiaigény és a gyakran emlegetett CO2-kibocsátás mérhetetlenül növekszik.
Felejtsd el a többi környezeti pusztítást, amelyet a földek kiirtása, a ritkaföldfém-bányák
által okozott víz- és talajmérgezés stb. okoz.
A digitális forradalom veszélyeztetésének elkerülése érdekében minden eszköz jó.
Éghajlati szövetségek? Csak addig, amíg a pénzügyi cápák érdekeit szolgálják.
4 Nyilvánvaló tehát, hogy a legbefolyásosabb körök soha nem foglalkoztak igazán a környezetvédelemmel.
A digitális pénzügyi komplexum célja a "digitális isten" megteremtése.
Az embereket olyan mellékes kérdések vonzzák, mint például az, hogy az atomenergia és a fosszilis tüzelőanyagok vagy a megújuló
energiák jobbak-e az "éghajlat" megőrzése szempontjából.
Az erőforrások telhetetlen fő fogyasztóit azonban egyszerűen kihagyják a vitából.
Következtetésünk: Az "éghajlati mozgalom" nem vezet sehová, és a politikusok és a legnagyobb
pénzügyi csoportok saját érdekeikre használják fel.
Amint az emberek a Föld túlzott kizsákmányolásának valódi felelőseire összpontosítanak, ez
döntő lépés lesz a valódi környezetvédelem felé.
Hogy ne instrumentalizáljanak, kérem, tájékozódjon szemellenző nélkül!