Posameznik, zavarovana oseba, bolnik bi moral vedeti, da se je spremljanje zdravil v
Nemčiji v zvezi s temi cepivi popolnoma ustavilo.
Načrt torej očitno izvaja višji vladni organ: Ne smemo motiti prodaje cepljenja.
Dr. Keller-Stanislawski, nekdanji vodja oddelka za varnost zdravil Inštituta Paula Ehrlicha, je septembra 2023
Brandenburškemu preiskovalnemu odboru priznal, da je bil nemški organ popolnoma preobremenjen
z beleženjem številnih stranskih učinkov cepiv.
Kla.TV je poročala . Inštitut Paula Ehrlicha pa ni bil osumljen le tega, da od obdobja Corona dalje ne
izpolnjuje svoje naloge raziskovanja in evidentiranja škode zaradi cepiv v potrebnem obsegu.
Dr. Klaus Hartmann, ki je deset let delal na Inštitutu Paula Ehrlicha na oddelku za varnost zdravil, je zapustil inštitut, ker
je bil priča temu, kako se je inštitut skrajno neustrezno in prepozno odzval na sum, da je šestkratno cepivo povzročilo
povečano število primerov t. i. sindroma nenadne smrti dojenčkov.
Takrat je presenetljivo veliko dojenčkov umrlo pri starosti dveh mesecev - točno pri
starosti, pri kateri se opravi prvo rutinsko cepljenje.
Študijo, ki naj bi raziskala to povezavo, so v veliki meri plačali proizvajalci cepiv, ki so bili odgovorni
za smrtne primere s svojimi cepivi v šestih odmerkih.
Zato v rezultatih študije ni bilo ugotovljene nobene korelacije.
Kritik cepljenja in avtor Wolfram Klingele, ki je obširno pisal o tej študiji, pravi, da so bili podatki v
študiji že od samega začetka prirejeni, nato pa so bili v končni "oceni" še dodatno polepšani.
V Nemčiji Inštitut Paula Ehrlicha beleži neželene učinke cepljenja po odobritvi cepiva s
tako imenovanim "sistemom spontanega poročanja".
To pomeni, da morajo tako bolniki kot zdravniki ali farmacevti o neželenih učinkih zdravil poročati organom.
Klaus Hartmann je leta 2013 v intervjuju z Michaelom Leitnerjem dejal, da že desetletja vemo, da ta sistem spontanega zbiranja ne
deluje, vendar ga še vedno uporabljamo, ker nam daje utemeljitev, da lahko cepljenje še
naprej predstavljamo kot cepljenje brez zapletov.
Rekel je: "Če ne zabeležiš nobenih zapletov, lahko precej predrzno trdiš, da jih ni, čeprav imaš na začetku na voljo le
slab nabor instrumentov, s katerimi lahko ugotoviš, ali jih je.
To je taktika, ki je doslej delovala brez težav.
Imate sistem snemanja, ki dejansko ne deluje, nato pa se pohvalite, da je stranskih učinkov tako malo."
V drugem intervjuju, ki so ga leta 2018 predvajali na ARD, je Klaus Hartmann dejal, da je vedno obstajal sum,
da Inštitut Paula Ehrlicha v resnici ni želel vedeti, ali obstajajo resni stranski učinki cepljenja.
"To je misel, ki skoraj pride na misel," pravi Dr. Sonja Reitz, naša današnja sogovornica.
V naslednjem intervjuju prisluhnite njeni oceni ravnanja Inštituta Paula Ehrlicha v zvezi s
povsem novimi tako imenovanimi "koronarnimi cepivi".
Dober večer, doktor Reitz. Že prej ste bili z nami in izrazili nezadovoljstvo z delom
Inštituta Paula Ehrlicha. Kaj nam lahko poveste o tem?
Da, to je zelo pomembno vprašanje, saj se prebivalstvo zanaša na ta inštitut, ki naj bi v Nemčiji dejansko skrbel za
varnost zdravil in je običajno odgovoren tudi za odobritev cepiv ter spremljanje varnosti zdravil in cepiv.
Da, pri nas so stvari še posebej razburljive z novo uvedenim cepljenjem proti koronavirusom.
In zdaj, leta 2021, smo izvedli to, naj rečem, obsežno kampanjo cepljenja.
Mislim, da je bilo leta 2021 cepljenih 130 milijonov odmerkov.
To pomeni, da je bila večina cepljenih dvakrat, nekateri pa trikrat. Do zdaj je bilo cepljenih 192 milijonov odmerkov.
Zdaj je to cepivo odobrila EMA, Evropska agencija za zdravila, s katero PEI tesno sodeluje.
Kljub temu je naloga PEI, da spremlja varnost zdravil v Nemčiji.
Zdaj ugotavljamo, da Inštitut Paula Ehrlicha ni upošteval številnih znakov, da so te snovi nevarne.
Profesorji so dokazali, da so v teh snoveh nečistoče, tako vidne nečistoče kot
nečistoče, vidne pod mikroskopom, z dokazi, z dokazi.
PEI je dejal, da nas to ne zanima, da se zanašamo na informacije proizvajalca in jih sami ne preiskujemo.
V skupini je bilo več skupin profesorjev. Vem, da je profesor Burkhardt 21. marca pisal Inštitutu Paula
Ehrlicha, da je prišlo do kontaminacije, domnevne kontaminacije.
Inštitut Paula Ehrlicha ga je ignoriral, preprosto ni storil ničesar.
Nato so drugi profesorji ugotovili, da se barve teh raztopin cepiv zelo razlikujejo.
Tam so jo napisali, prikazana je bila tudi v Berliner Zeitung ali pa je bil objavljen članek.
Inštitut Paula Ehrlicha je prejel to pismo in ni storil ničesar, bil je opomnjen, ni storil ničesar.
In ne izvaja nobenih preiskav in preverjanj.
Želeli so videti strokovno pregledane objavljene študije, namesto da bi rekli, da gre za tako resen sum,
zlasti ker so vse te snovi ... so zelo slabo raziskane.
Sama snov, ki je bila proizvedena za množično uporabo, je popolnoma drugačna od snovi v študiji o avtorizaciji.
Še toliko bolj bi si moral Inštitut Paula Ehrlicha prizadevati, da bi natančno preveril, kakšni so stranski učinki.
V študiji o avtorizaciji je osem ljudi umrlo v noči na prvo injekcijo, za kar večina ljudi ne ve, ker
v študiji o avtorizaciji preprosto niso omenjeni.
Temu lahko rečemo tudi manipulacija.
Vključili so le bolnike, ki so prejeli drugo cepljenje, in nato opravili raziskavo.
Torej manjka več kot 1 200 ljudi, ki nikoli niso prejeli druge injekcije. Osem jih je umrlo.
Zato želim povedati, da bi morali s temi podatki - Inštitut Paula Ehrlicha je vedel za te stvari
- takoj izvesti popolnoma drugačno spremljanje.
Pozorno moramo preučiti prakse: Kako se spreminja obolevnost v praksi?
Koliko neželenih učinkov se pojavi? Z aktivnim spraševanjem.
Torej ne z naključnim iskanjem, kdo o čem poroča? ampak z aktivnim spraševanjem.
Druga stvar pa je, da so dejansko izvedli neke vrste manipulacijo s podatki, ko so teh
osem ljudi odstranili iz študije o odobritvi.
To ni bil Inštitut Paula Ehrlicha, ampak neposredno Pfizer, torej proizvajalci.
Proizvajalec Pfizer je znan po tem; v Ameriki so ga že trikrat tožili za milijardno
odškodnino zaradi manipulacij v študijah za odobritev.
Ko torej podpišemo pogodbe s podjetjem Pfizer, tega ne počnemo z neznanim podjetjem z najboljšim ugledom, temveč s podjetjem,
ki je bilo že večkrat obsojeno zaradi kaznivih dejanj.
Še toliko bolj si je treba podrobneje ogledati novo tehnologijo, kot je ta, s katero sta povezani dve milijardi zaslužka - plačali
so jo politiki -, ki pa je povezana z neverjetnimi tveganji.
Keller-Stanislawski z inštituta Paul Ehrlich je 10. januarja 2021, 14 dni po začetku kampanje
cepljenja, poročala o desetih domnevnih smrtnih primerih.
Od junija 2021 pa se bo število smrti v velikih statističnih podatkih močno povečalo, pri čemer se bo še
naprej povečevalo in ob povečanju skočilo naravnost navzgor.
Z jesenjo 2021 se bo ta znesek spet močno povečal.
Od takrat do konca leta 2022 pa imamo več kot 120.000 dodatnih smrtnih primerov, ki jih ni mogoče pojasniti.
120.000, od katerih mora vsaj - in potem se kot zdravniško združenje odločimo - več kot 100.000 iti
na račun cepljenja, ker za to nimamo druge razlage.
In v takem primeru - te številke so številke Destatisa , javne številke - Inštitut Paula Ehrlicha, RKI, vsi bi morali
reči, da moramo takoj preveriti, kaj se dogaja, in spremljati vse dokaze, ki bi lahko utemeljili ali nekako podkrepili sum.
In zgodi se ravno nasprotno.
Prišlo je do pomiritve, do zanikanja, rečeno je bilo, da so za te smrti nenadoma odgovorne podnebne
spremembe, čeprav vročinskega vala sploh ni bilo.
Tako se znajdemo v zelo vprašljivem položaju.
Prav tako je vprašljivo, ali je naš minister za zdravje dejansko dobro obveščen o tem, kaj se tam dogaja.
In da te oblasti ni povečal.
da je tam še naprej zaposloval enajst ljudi in da ni zaposlil več ljudi, ki bi obravnavali številna
poročila o neželenih učinkih in smrtnih primerih.
Tudi količina podatkov v EMA se je povečala, zato je ne morejo dohajati.
Raziskav o tem, kaj točno je, ni.
Pogosto ne dobite niti potrditve, da ste prijavili neželeni učinek cepljenja.
Z drugimi besedami, obstaja sum, da v resnici ne želite vedeti, kaj se dejansko zgodi s tem cepljenjem.
Da, ta misel vam lahko pride na misel. Tudi jaz je ne morem ovreči.
Tega ne morem potrditi, ne morem dokazati, vendar je to nekaj, kar se ponuja samo od sebe.
Če se na primer na poizvedbo odgovori tako, kot smo videli na Danskem, v Ameriki in tudi v Nemčiji v odvetniški
pisarni, ki zastopa veliko žrtev cepiv, da je 15 odstotkov serij odgovornih za 95 odstotkov resnih stranskih učinkov.
To pomeni, da so serije različne.
Če je serija drugačna, jo je treba takoj umakniti s trga.
In če pride poizvedba na Inštitut Paula Ehrlicha, kaj bo s tem?
Razlike so v serijah. Ali to vidite?
Potem pravijo, da stranskim učinkom ne moremo dodeliti številk serij, čeprav jih je treba vnesti v vsak
obrazec , sicer se podatkovni list sploh ne bo izpisal, razen če ste ga predhodno natisnili.
Vendar se o večini poroča prek spleta, tako da se o tem ne poroča naprej.
Poročanja ne morete nadaljevati, če niste vnesli številke serije.
V tem pogledu je treba takšno trditev obravnavati kot zaščitni zahtevek.
In potem rečejo: Kaj pa preverjanje kontaminacije?
Bili so znaki: Onesnaženost z DNK je rakotvorna, onesnaženost z drugimi snovmi, s
plazmidi, vse rakotvorno, potencialno rakotvorno.
Inštitut Paula Ehrlicha pa pravi: "Ne, tu ne izvajamo serijskega testiranja.
Zanašamo se na podatke proizvajalca, da je s proizvodnjo vse v redu.
Potem tudi jaz ne potrebujem spremljanja drog. To je absurdno.
Da.
Kakšen smisel ima nadzor, če preprosto pravi: proizvajalec je tako rekel, verjamemo temu, kar pravi proizvajalec?
Neverjetno je. Na Inštitutu Paula Ehrlicha se opravi vizualni pregled.
Z drugimi besedami, enkrat ga pogledate - ne vidim nobenih plavajočih grudic - da, nato pa se opravi preverjanje kakovosti.
To je prevara. Ta inštitut naj bi v Nemčiji zagotavljal varnost zdravil kot del višjega zdravstvenega organa.
Zakon o zdravilih določa, da je treba snov umakniti s trga, če nima obljubljenega učinka.
Če ima snov več stranskih učinkov, kot je bilo obljubljeno v študiji o avtorizaciji, jo je treba umakniti s trga.
Vse to je tukaj.
Še ena točka, ki je morda pomembna na to temo.
Inštitut Paula Ehrlicha se ukvarja z dovoljenji za promet. Vedo, kaj morate predložiti za pridobitev dovoljenja.
Za odobritev cepiva mora vsakdo predložiti potrdilo o varnosti, v katerem je navedeno, da cepivo ne povzroča raka.
Ta plodnost ni poškodovana.
In v primeru gensko aktivnih snovi - o katerih govorimo v tem primeru, čeprav se imenujejo cepiva - da ni zunanje škode.
Genetske snovi se namreč lahko izločijo in škodujejo drugim ljudem.
Nobena od teh treh študij varnosti ni bila na voljo agenciji EMA ali inštitutu Paul Ehrlich.
In ali ste kdaj prejeli sporočilo za javnost Inštituta Paula Ehrlicha, v katerem piše:
"Inštitut Paula Ehrlicha je proizvajalce že tretjič opomnil, naj predložijo študije. Niso jih poslali.
Zato se dovoljenje zdaj preprosto odvzame."
Ali ste prejeli to sporočilo za javnost? Ne.
Bi jih pričakovali? Da, seveda. Kje je torej to sporočilo za javnost?
V Nemčiji nihče ne skrbi za varnost zdravil. To je Potemkinova vas.
Imenuje se Inštitut Paula Ehrlicha.
Da, najlepša hvala za to oceno. To je zelo poučno, najlepša hvala.