Od 29. januara 2025. traje 16-dnevna online konferencija o zaštiti djece.
Sa sloganom: "Mi se dižemo. Zajedno za sigurnost naše djece. Jer zaštita djece nije predmet pregovora!" kongresni tim
intervjuiše renomirane govornike o raznim temama zaštite djece.
Sa dva cilja: zaštititi djecu i osnažiti roditelje.
Dobrodošli i hvala vam što ste nam se pridružili.
Ovaj video je za sve koji žele biti uključeni u zaštitu djece i budućnost naše djece,
Pitanja koja su dugo bila tabu ili potisnuta sada dolaze na vidjelo.
Jeste li znali da samo u Njemačkoj svake godine jednostavno nestane više od 100.000 djece?
... Broj mentalnih ili fizičkih bolesti kod djece brzo raste.
Vrijeme je da razbijemo tabue i pokrenemo pokret koji se ne može zaustaviti. […]
Pokret budnih, razboritih i hrabrih roditelja.
Na kocki je ni manje ni više nego budućnost naše djece, a samim tim i čovječanstva u cjelini
Nije lako baviti se teškim pitanjima kao što su rana seksualizacija, trgovina djecom,
vršnjačko nasilje ili zlostavljanje djece.
Trgovina ljudima sada donosi više prihoda nego trgovina drogom ili oružjem.
Teško je, zar ne? Sve laži i manipulacije na svijetu, i zašto sve to?
Intervjui su besplatno dostupni 24 sata na dan emitovanja i nude različite pristupe rješenjima u različitim oblastima.
Uz ljubazno dopuštenje konferencijskog tima, Kla.TV vam može pružiti mali uvid ekskluzivnim
objavljivanjem sljedećeg intervjua tokom konferencije:
Dr Michael Nehls o temi: "Litiijska laž".
Litij kao element u tragovima može štititi od Alzheimerove bolesti, depresije itd.
U Evropi je zabranjen kao dodatak prehrani, a ipak je toksični aluminij dozvoljen u dječjim slatkišima – šta ovdje nije u redu?
Dobrodošli, dragi gledaoci, na Kongres o zaštiti djece.
Sjajno je što ste ponovo s nama na ovoj važnoj temi, jer smo zajedno ujedinjeni za sigurnost i zaštitu naše djece.
Danas sa mnom je jedna vrlo posebna osoba.
Zaista se osjećam počašćen što je odvojio vrijeme.
On trenutno piše novu knjigu i vrijeme je vrlo ograničeno.
Dr Michael Nehls, dobrodošli.
Da, zdravo gospođo Feist. Također mi je drago što ste me pozvali.
Također se osjećam počašćen jer vjerujem da je ono na čemu radite vrlo, vrlo važna stvar.
A ako mogu doprinijeti tome, čak i samo malo, onda sam vrlo sretan.
Da, za rijetke koji vas još ne poznaju.
Vi ste doktor, molekularni genetičar i autor bestselera.
Između ostalog, oni su intenzivno uključeni u funkcionisanje mozga i efekte modernih utjecaja na naše mentalno zdravlje.
Napisao si knjigu "Indoktrinirani mozak", "Litijumska zavjera".
I praktično otkrivate kako se našim razmišljanjem manipuliše i koliku ključnu ulogu ovaj
element u tragovima ima u našoj mentalnoj otpornosti.
A današnja rasprava na konferenciji bit će usmjerena na to što ovi nalazi znače za našu djecu i
kako im možemo najbolje pomoći u njihovom razvoju.
Hvala vam puno što ste ovdje.
Da, hvala vam još jednom na pozivu.
Dakle, da, knjiga "Zavjera litija" još nije napisana; trenutno radim na njoj.
Još to nisam objavio.
Planirano je da bude objavljen sredinom maja 2025. godine.
To nas još čeka, trebat će još malo vremena, nekoliko mjeseci, ali intenzivno pišem.
Glavna tema knjige je da pokušavam, ili bolje rečeno siguran sam, da mogu dokazati, zapravo sam to već dokazao,
da je litij neophodan. Relevantno poglavlje je već napisano, dugo je skoro 100 stranica.
I često me o tome pitaju na predavanjima, jer sam održao mnogo predavanja na tu temu.
I mene uvijek pitaju: šta je s djecom?
Je li to također neophodno za djecu?
Kažem, pa, to nije druga vrsta.
Dakle, to je neophodno.
Zanimljivo je, zapravo, jer kad kažem da je vitamin C neophodan, niko ne bi pomislio da doda: "da, čak i za djecu."
Ali litij je nov, ideja da bi mogao biti bitan i, kako sada dokazujem u knjizi, jest bitan.
I također će najaviti revoluciju jer je to nevjerovatno važno za mentalno zdravlje.
Riječ revolucija je također naziv serije predavanja "Lithium Revolution" koju smo upravo planirali.
Dakle, posjetit ćemo deset glavnih gradova širom... nakon uskršnjih praznika 2025. godine, negdje
krajem aprila, i najaviti ovu litijsku revoluciju.
Dakle, to je otprilike taj dan, to su dani kada će, nadam se, i moja knjiga biti tamo. Držim fige da sve ispadne dobro.
Ali radi se o tome da se pokaže da je litij neophodan.
I zaista je to jedan od elemenata koji su nastali ubrzo nakon stvaranja.
Dakle, vjerovali vi u Veliki prasak ili ne, u nekom trenutku je, da tako kažemo, svijet stvoren.
A nekoliko minuta nakon stvaranja, pretpostavlja se da je, isključivo fizički, litij formiran i prožima cijeli svemir.
To je jedan od rijetkih elemenata u našim tijelima koji ne potječe od zvjezdane prašine, već je
zapravo postojao od samog početka, čak i prije zvijezda.
I to je također bilo relevantno za nastanak života.
Dakle, čak i prije nego što se pojavilo stanično život, kada još uvijek govorimo o takozvanom RNA svijetu, gdje su u osnovi
postojale nukleinske kiseline kao što je DNK, naš genetski materijal, postojala je i RNK, koju poznajemo,
na primjer, iz SARS-CoV-2, od RNA virusa, koji imaju genetski materijal koji se sastoji od RNK.
Pretpostavlja se da je RNK bila izvorna jedinica informacija, nosilac informacija za replikaciju molekula, koja je potom u
nekom trenutku postala, da tako kažemo, osnova ćelijskog života.
Čak se kaže da je i litijum odigrao ulogu u ovome.
Stoga je od samog početka života bilo neophodno.
I najluđe je što ljudi ne prepoznaju tu suštinu.
Uprkos jasnim dokazima, samo u svojoj knjizi sam naveo hiljadu naučnih studija koje
dokazuju njegovu neophodnost, posebno za mozak.
A kad pogledate sve bolesti uzrokovane nedostatkom litija, mislim ovdje na esencijalni litij, a ne na onaj koji se koristi u
terapiji, to je zapravo bila prepreka u razumijevanju, jer tada znate samo za ovu terapijsku primjenu litija,
uglavnom za ono što je poznato kao bipolarni poremećaj.
A doze koje se koriste, medicinske doze, toliko su nevjerovatno visoke da su praktično već u toksičnom rasponu.
I zato je litij poznat samo kao toksin.
Ali kad vidite kako čak i najmanje količine, najsitnije razlike u pitkoj vodi mogu imati utjecaj – na primjer, ako ste dovoljno
sretni da živite negdje gdje u pitkoj vodi ima malo više litija, onda djeca koja tamo odrastaju
znatno rjeđe razviju mentalnu bolest u nekom trenutku.
I to zaista obuhvata raspon od neuroza i anksioznih poremećaja do bipolarnog poremećaja i shizofrenije.
A zajednički nazivnik svih ovih bolesti je nešto što se naziva neuroinflamacija.
A ova neuroinflamacija je sveprisutan fenomen kod gotovo svih ovih bolesti, koje se protežu od autizma do Alzheimerove
bolesti, praktično pokrivajući cijeli ljudski životni vijek.
I sve te bolesti koje utiču na naše mentalno zdravlje i, u konačnici, na naš mentalni imuni sistem, kako ga
ja nazivam, to jest, našu sposobnost da se nosimo s okolinom i da se razvijamo i reflektujemo.
Mentalni imuni sistem—kada izgubi svoju funkciju zbog nedostatka litija, to nazivam sindromom mentalnog imunodeficita.
I to je u suštini kolektivni pojam za čitav niz kliničkih dijagnoza, od autizma do Alzheimerove bolesti.
Ali ne samo očigledne psihijatrijske ili neurodegenerativne bolesti, već i neuroze, anksiozni sindromi, na primjer, ili ADHD.
Nije da ovi poremećaji nemaju druge uzroke, ali nedostatak litija značajno povećava vjerovatnoću njihovog razvoja.
Međutim, znaš jednako dobro kao i ja da nam je potreban sistemski pristup i da u ovom
trenutku ne smijemo smatrati litijum lijekom.
To bi bilo apsolutno katastrofalno. Nekoliko doktora mi je već na to ukazalo.
Litij je važan i posebno je zanimljiv upravo zato što je u svom razumijevanju nov, što pokušavam prenijeti svijetu.
Ali ova razigrana euforija koja dolazi uz litij ne bi trebala zamagiti činjenicu da on nije panaceja.
To je samo još jedan nedostatak od kojeg ljudi pate.
A ako zaista želite postići razuman učinak, morate razmotriti sve nedostatke.
I oni se ne nalaze samo u hrani, naravno, nalaze se i u čitavom spektru života, bilo da je riječ o društvenoj
interakciji, bilo da je riječ o smislu života, bilo da je riječ o... bilo da je riječ o fizičkoj aktivnosti.
Sve ove stvari igraju ulogu i sve je relevantno kada je riječ o neuroinflamaciji.
Da, ponovo se vraćamo na litij.
Pa, šta mi pada na pamet... pada mi na pamet koncept strahopoštovanja, u smislu da kad kažeš da litijum zaista... ...
posebno kada razmišljate sistemski i pretpostavite da je to bio jedan od prvih elemenata na ovoj planeti, ako
to prenesete, već možete shvatiti... pa, značaj onoga što to znači za život i za razvoj djeteta.
Jer, kao što si rekao, to je zaista bitno.
I tu se razlikuje od drugih elemenata, jer je, da tako kažemo, jedan od prvih.
To znači, u suštini, da se može pretpostaviti da se konferencija također uveliko bavi trudnoćom i porođajem.
Šta možemo učiniti da bismo rodili zdrave bebe?
To znači da bi se moglo pretpostaviti da, ako žena ili roditelji žele zatrudnjeti i već uzimaju litij, konzumirajući ga u tim
tragovnim količinama, u ovom vrlo malom rasponu, kako kažete, netoksičnom, ali zaista malom, to bi
moglo biti korisno za dijete ili nerođeno dijete.
Možete li to komentirati?
Da, djeluje i direktno i indirektno.
Dakle, naravno, to je važno za dijete jer to znamo, i zato je to toliko važno za mentalni imuni sistem.
Mentalni imuni sistem zasniva se na sposobnosti našeg centra autobiografske memorije, kako sam detaljno opisao u
drugim predavanjima i intervjuima u gotovo svim svojim knjigama.
I sada opet, to se zasniva na sposobnosti hipokampa, našeg centra za autobiografsko pamćenje,
da svakodnevno proizvodi nove moždane ćelije.
Ovo je osnovni mehanizam koji nas štiti od Alzheimerove bolesti, ali nam također omogućava da razmišljamo, da imamo dobro pamćenje
tokom cijelog života i da budemo otporni, što je vrlo važno i za razvoj djece, kako ne bismo tako brzo
razvijali neuroinformacije kada je negdje prisutan stres.
I, naravno, znatiželja, koja je za nas vrlo važna da uopće naučimo i želimo učiti.
I ovo vrijedi tokom cijelog našeg života, počevši od djetinjstva, ali i kao odrasli, i, prije svega, kao stariji ljudi.
I ova sposobnost hipokampusa da proizvodi nove ćelije, poznata kao proliferacija novih nervnih ćelija, množenje nervnih
ćelija, zahtijeva nešto što se naziva aktivnost telomeraze.
To znači da svaki put kada se ćelija podijeli, hromozomi postaju malo kraći kao rezultat molekularno-biološkog mehanizma.
I kada postepeno izgube svoju kratkoću, ili svoju dužinu, da tako kažemo, dolazi trenutak nazvan Hefligov minimum ili maksimum.
To znači da ćelije imaju neku vrstu unutrašnjeg sata.
A kada ćelije, da tako kažemo, prođu kroz dovoljno dijeljenja, a krajevi se ne popravljaju stalno, to smanjuje
broj ćelijskih ciklusa, da tako kažemo, i na kraju umanjuje sposobnost ovih ćelija da se množe.
Čak i umiru jer to dovodi do disregulacije staničnih mehanizama.
I telomeraza, jer telos znači kraj, a smeros je dio i čestice kraja, koje su u sistemu našeg tijela, tj.
telomeraza, i koje mogu ponovo popraviti te krajeve.
I znamo da litij utječe na telomerazu.
Zato se, na primjer, najviša koncentracija litija u mozgu nalazi u hipokampusu.
Hipokampus je regija mozga koja akumulira litij.
Zašto? Zato što ima zalihu nervnih ćelija koja se mora stalno umnožavati kako bismo održali naš mentalni kapacitet.
I ovaj mehanizam, kojim proliferirajuće tkivo ima visoku aktivnost telomeraze, ali mu je također potrebno mnogo litija da
bi se održalo, ne primjenjuje se kod odraslih, na primjer u hipokampusu, ali se primjenjuje kod
djece, kod rastuće djece i u cijelom organizmu.
Prije 20 godina, pa čak i prije 30 godina, već je bilo utvrđeno da je koncentracija litija najviša u embriju, u fetusu.
Dolazi do nakupljanja litija.
To znači da tijelo zna da ćelije sada moraju proći kroz veliki broj dioba, i nijedan embrion ne bi
rastao u dijete ako ta dioba ćelija ne bi funkcionirala.
Na primjer, u eksperimentima na životinjama – koji se, da tako kažemo, etički mogu provoditi samo na životinjama
gdje je to opravdano – prije 30 ili 40 godina jednostavno je smanjena količina litija u stočnoj hrani.
A štenci i mladunci... Pa, ovo je rađeno na štakorima, miševima, kozama, i legla su bila znatno manja, a mladunci koji su se
rodili bili su znatno manji, a vjerovatnoća da prežive prvu godinu života smanjena je za 50, 60, a u nekim slučajevima i 80 posto,
90 posto, ovisno o tome koliko je smanjena količina litija.
Nije smanjeno na nulu; tehnički to nije bilo moguće jer se litij u malim količinama nalazi svugdje.
Ali je smanjenje bilo toliko očigledno da je ova studija dovela do zaključka da je to definitivno neophodno.
I nema apsolutno nikakvog razloga pretpostaviti da kod ljudi prestaje biti bitno.
To znači da je također neophodno za ljudski razvoj, kako u maternici, tako i, naravno, nakon rođenja djeteta.
Koji je drugi razlog zašto je to bitno? Rekao sam to direktno i indirektno, direktno upravo sada... U materici, ali i indirektno.
Jer, naravno, za trudnicu, sa svim brigama hoće li sve ispasti kako treba s djetetom i
promjenama u karijeri, život može biti malo drugačiji.
Naravno, sve je ovo novo, i da biste proaktivno i hrabro iskusili nove stvari, potreban vam je zdrav mentalni imuni sistem.
A ako u hipokampusu dođe do nedostatka proliferacije, litij nije jedini faktor koji djeluje.
Napisao sam cijelu knjigu pod nazivom Revolucija algalnih ulja.
Ako vam nedostaje omega-3, imat ćete isti problem.
Dakle, ne postoji esencijalni nutrijent bez kojeg hipokampus može.
Ali litij je jedan od njih. I litij je vrlo temeljan.
Ako to nedostaje, onda imamo molekularno-biološku, kako da kažem, disfunkciju u hipokampusu, koja s jedne
strane smanjuje proliferaciju ovih ćelija, a s druge strane povećava neuroinflamaciju.
Jedan je, da tako kažemo, već predupaljiv, i svaki događaj koji je i najmanje stresan izaziva hiperinflamaciju, što
zauzvrat dovodi do oslobađanja supstanci koje, nažalost, sve prolaze kroz placentu do rastućeg djeteta.
I onda, naravno, također osigurava da je proliferacija ćelija u dječjem mozgu inhibirana.
Ovo znači da imamo dva začarana kruga, koja se zapravo mogu prilično lako prekinuti, ili bolje rečeno, koja se
mogu spriječiti osiguranjem adekvatne opskrbe litijem.
A dovoljno zaista nije mnogo.
U svojoj knjizi sada sam dao procjene zasnovane na onome što cjelokupno istraživanje sugeriše.
I pretpostavljam da bi jedan miligram, što je zapravo tisućiti dio grama, bio nevidljiv na kašičici kad bi bio čist litij.
Teško vidljivo golim okom. Manje nalik zrnu soli.
Jedan miligram je vjerovatno dovoljan.
Znamo da su količine od mikrograma, odnosno tisućiti dio te količine, dovoljne da izazovu učinak. Na primjer, ako popijete
samo jedan litar pitke vode koja sadrži nekoliko mikrograma više nego u drugom selu gdje je,
slučajno, možda malo manje litija u pitkoj vodi.
Razlika je ogromna, od depresije do ADHD-a... Da postaneš mentalno nestabilan. Agresija
među mladima, pa čak i očekivani životni vijek.
Razlika je samo nekoliko mikrograma.
To znači da zapravo govorimo o minimalnim količinama koje su kilometrima udaljene. Zapravo, u svojoj knjizi imam
grafikon na kojem koristim logaritam da ilustrujem razliku između suštinske doze i terapijske doze koje se svi boje.
I dok je suštinski raspon, da tako kažem, širok samo nekoliko centimetara, raspon doza je onaj u kojem se potpuno nalazimo,
da, sve je u redu. To je ono što nam treba. A za mapiranje terapijskog raspona, ja sam zapravo dva ili tri kilometra udesno.
A pošto moja knjiga nije široka tri kilometra, morao sam raditi logaritmički samo da bih sve smjestio na jedan grafikon.
To znači da smo daleko od toksične doze.
A učinci za dijete su vrlo, vrlo, vrlo korisni.
Kad to tako postavite, prva stvar koja mi pada na pamet je da vrlo malo ljudi zna išta o
razvoju ćelija ili o tome šta ćelije zapravo jesu.
Mitohondriji su možda trenutno popularna riječ, ali na kraju gotovo niko ne zna šta to znači.
Niko ni ne zna ni za telomerazu.
Ovo je zapravo ključno znanje za naše živote, da, ključno znanje.
Dakle, u suštini, ovo nije široko poznato, a sigurno ne i činjenica da, kako kažete, također sadrži ove bitne elemente u
tragovima, na primjer, ili, kako kažete, vitalne supstance.
Šta to sprječava?
Pa zašto ovo znanje nije dostupno?
Uostalom, posebno kada govorite o litiju, to bi značilo ogromno olakšanje i ogromne zdravstvene koristi za čitavo čovječanstvo.
Da, apsolutno. Mislim, gospodin Schellenberg, on je pedijatar, Christian Schellenberg, koji će vjerovatno također
nastupiti na konferenciji s vama, da tako kažem, kao stručnjak.
Moj vrlo dobar prijatelj, koji također koristi litij na djeci, kaže da su učinci koje vidi nevjerovatni.
I on ovdje ne uzima litij kao terapijsku mjeru, on samo pokušava nadoknaditi nedostatak.
I samo to je dovoljno da se postignu ogromni efekti.
I oboje se slažemo da to nije važno samo za djecu koja trenutno pokazuju probleme u ponašanju, već da je to
životno promjenjivo za sve, uključujući i djecu koja još ne pokazuju nikakve probleme.
On također ima tako lijepu parabolu, koju sam sada, naravno uz njegovu dozvolu, uključio u knjigu.
On kaže... To je kao da voziš bicikl s probušenom gumom, ili bolje rečeno, s gotovo probušenom gumom.
Praktičan si... Tako prolaziš kroz život, ali si samo... To je samo malo iscrpljujuće. I funkcioniše.
Pa da, ali problem je u tome što, ako negdje postoji rupa na cesti, voziš bicikl u nju, i znam to iz vlastitog
iskustva jer puno vozim bicikl, i onda dobiješ ono što se zove "zamorak" jer udara u obruč. Tada guma ostane bez zraka.
U najgorem slučaju, možda ćeš se i srušiti i udariti glavu.
U suštini, ako to shvatiš kao metaforu, odjednom dođe trenutak, neki događaj u tvom životu, kada jednostavno ne možeš dalje
s probušenom gumom, kada stres postane prevelik i ti popustiš.
Zatim razvijete anksiozni sindrom, razvijete depresiju ili čak, ako padnete, isključivo
metaforički govoreći, posttraumatski stresni poremećaj.
I zato definitivno nije zdravo prolaziti kroz život s ovim manama, čak i ako još niste ozbiljno bolesni i
niste posjetili liječnika, da tako kažem. Vjerujem da bi svako dijete imalo koristi od ovoga.
Pod uslovom, naravno, da živi u stanju uskraćenosti.
Ali je to vrlo, vrlo vjerovatno ako ne živite na Andama, u sjevernom Čileu ili sjevernoj Argentini, gdje zaista unosite
četiri, pet, pa čak i do deset miligrama litija dnevno, što je znatno više od onoga što je neophodno, jer je
to vulkanski kraj i litij još nije ispran tokom miliona ili milijardi godina istorije Zemlje.
Ali u regijama poput Evrope, na primjer, gotovo da nema područja bogatih litijem, osim ako, na primjer, ne računate Tenerife, za
koje nisam siguran da ih uopće možete smatrati dijelom Evrope. Na Kanarskim otocima nivoi litija u hrani i
pitkoj vodi su vrlo visoki zbog vulkanske aktivnosti.
Da.
Spomenuli ste otpornost i sada se pozvali na ovu metaforu, a da niste rekli, kao što ste također rekli, da je litij lijek za sve.
Možemo li zamisliti da kada uzimamo litij, između ostalog – spomenuli ste i omega-3, na primjer – postoje i drugi faktori,
ali kada ga uzimamo, da to poboljšava našu sposobnost da se nosimo s preprekama i problemima i također, kao što ste upravo
spomenuli, s posttraumatskim stresnim poremećajem, na primjer, pa čak i u vrlo, vrlo teškim situacijama ili njihovim posljedicama,
kada se nađemo u njima, da litij zaista pruža temelj, između ostalog, koji nam omogućava
da se bolje nosimo sa svime, s olujama života?
Da, apsolutno. Litium je zaista... Upravo sam završio poglavlje i nazvao sam litium vagus nervom među elementima u tragovima.
U principu, naš cijeli sistem je donekle prigušen litijem.
Ali hiperaktivan sistem, i ne samo sada u psihološkoj sferi, već sve do molekularnog nivoa.
Dakle, molekule, signalne molekule u našim ćelijama, koje se regulišu litijem kada su hiperaktivne, su te molekule koje ja
također nazivam ciljevima litija, tj. molekulama ciljevima za litij. Cilj je meta, a litij prepoznaje te
mete, interagira s njima i mijenja njihovu funkciju.
A kada litij nije prisutan, postaju hiperaktivni.
A kada su hiperaktivni, oni uzrokuju, na primjer, neuroinflamaciju, polako šireću upalu po cijelom tijelu,
uključujući mozak, ali u konačnici po cijelom tijelu.
A neuroinflamacija ili hiperaktivnost ovih ciljeva – spomenut ću samo jedan od njih, nazvan GSK3, ime nije važno – ali
kada je GSK3 hiperaktivan, vjerojatno je centralna molekula u svom hiperaktivnom stanju za sve bolesti životnog stila.
Zato je također glavni cilj farmaceutske industrije.
Ali sada ne žele pucati na metu litijem, jer je previše jeftin i ne može se patentirati.
Oni žele pucati na ovu metu svojim magičnim metcima.
Čarobne kugle su zapravo termin za visoko učinkovite lijekove.
Tako uspješni u smislu da oni trenutno ne liječe ništa, što je slučaj s vrlo malim brojem njih, već
da ostvaruju najveću prodaju u smislu marketinga.
Ovo su magične metke, a ove magične metke su namijenjene da pucaju na ove litijumske mete.
I glavni ciljevi farmaceutske industrije nalaze se u ovom metabolizmu ili u ovom
signalnom putu, koji je kontroliran litijem.
I ovaj signalni put bez litija dovodi do svih vrsta hroničnih bolesti, svih bolesti
životnog stila, ali samo u slučaju nedostatka litija.
To znači da će, čim se riješi nestašica litija, ciljevi izgubiti svoj značaj za farmaceutsku industriju.
I to je jedno od objašnjenja zašto litij A nije priznat kao esencijalni element u tragovima.
Štaviše, na primjer, u Evropi čak nije dozvoljeno da se prodaje kao dodatak prehrani.
Možete ga uvesti, ali ga ne možete službeno prodati.
Prema direktivama EU, zabranjeno je stavljati litij na tržište kao dodatak prehrani.
To ne znači da to neki ljudi ne rade.
Dakle, ne trebam 100 pisama ili 1.000 odgovora u kojima piše: "Gospodine Nehls, pronašao sam to na internetu."
To je službeno dozvoljeno, ali sam snimio video o tome.
Usput, možete ga također gledati na mom kanalu.
Sa advokatom koji se specijalizirao za ova pitanja.
I rekla je da se tamo, u principu, razvio crni tržište. I to je jednostavno katastrofalno.
To je nekontrolisano crno tržište koje sada praktično predstavlja litij.
I ti stalno imaš jednu nogu u zatvoru.
Dakle, ako išta, čak mi je rekla da, ako bih bio u Sjedinjenim Američkim Državama, na primjer, što je jedina zemlja
koju znam gdje se to može službeno i slobodno prodavati.
Ako naručim veliku količinu za cijelu svoju porodicu, onda sam praktično diler.
Da, jer je to crno tržište, to je ilegalno.
I to je apsolutno luda stvar, da je nešto što je zdravo za mozak zapravo neophodno za zdravlje mozga.
Ne samo da se ne smatra bitnim, već je zapravo zabranjeno.
Zato se knjiga zove Zavjera litija.
A što je još perfidnije, aluminij, na primjer, dozvoljen je kao dodatak prehrani iako je toksičan za mozak.
Da, pa, to je također dio svih ovih vakcinacija koje se daju djeci.
Dakle, više od 50 posto vakcina sadrži aluminij, a on dospijeva u mozak.
A aluminij uzrokuje neuroinflamaciju u mozgu.
Dakle, elementi u tragovima koji uzrokuju neuroinflamaciju su dozvoljeni.
Vjerujem da ima desetak E-brojeva, posebno u slatkišima za djecu.
Sadrže aluminij.
Aluminij je prisutan u svim špricama koje se plasiraju na tržište kao vakcine.
I sve je to dozvoljeno.
Ali suštinski element u tragovima, koji bi, da tako kažemo, barem bio antidoot, još nije prepoznat kao takav i čak je zabranjen.
I to je apsolutno ludo, ali također pokazuje kakva perfidna moćna struktura mora stajati iza toga, koja ima interes da osigura da,
pa, mislim, logično je, industrija koja napreduje na tome da ljudi budu bolesni, naravno, ima sva sredstva i interese,
kao i financijske resurse, politički utjecaj i, naravno, medijski utjecaj da osigura da se nešto ovakvo zapravo ne sazna.
I razgovor koji upravo sada vodimo vjerovatno neće biti objavljen ni u jednom vodećem mediju; ni ARD ni
ZDF u Njemačkoj neće voditi takav intervju sa mnom.
To bi bilo nemoguće. Ne mogu ni zamisliti.
Postoji metoda nazvana Sedam slojeva duboko, koja podrazumijeva ulazak sedam slojeva duboko. I to je vrlo zanimljivo.
Sve što govoriš u suštini se svodi na činjenicu da istraživanje još traje.
Dakle, na primjer, moj doktor mi prepisuje lijek.
Zašto mi ovo propisuju? Dakle, uvijek pitaš, zašto? Zašto mi ovo propisuju?
Šta stoji iza toga? Šta stoji iza toga?
I tako mi se čini da kad god govoriš o svim tim stvarima, automatski ulaziš na molekularni nivo.
Također si spomenuo signalne molekule, da smo zapravo bili uvjetovani da uvijek gledamo prema van za sve.
I u veličini i svemu što je veliko, što je moćno, što nam se prikazuje u oglasima, to je ono što mora pomoći.
Ali hajde da vidimo šta se krije iza toga, iza toga i iza toga.
I ulaziš u mali raspon, zanimljivo je da ulaziš i u onaj stvarni, u miligrame.
Pa, to je zaista na molekularnom nivou kad kažeš da bi tako mala zrnca litijeve soli bila vrlo korisna u pitkoj vodi.
Da, nevjerovatno je.
Dakle, ono što si upravo rekao o sedam slojeva... Nisam upoznat s tim pojmom, ali se vrlo dobro uklapa u moju priču, jer je moja
prva knjiga koju sam ikada napisao, "Strategija Metuzalema", u suštini o tome; centralna tema je da
nikada ne trebaš prestati postavljati pitanje "zašto".
Dakle, to je centralna tema ove knjige, i psihološki i filozofski.
I onda sam se zapitao zašto litij, jer sam naišao na litij u istraživanjima Alzheimerove bolesti, jer osobe s
bipolarnim poremećajem imaju šest puta veći rizik od razvoja Alzheimerove bolesti ako se ne liječe litijem.
I liječenje litijem ne mijenja proces bolesti, jer je to liječenje, a ne terapija, ali se vjerojatnost razvoja
Alzheimerove bolesti vraća na normalne razine, iako to nije zdravo, nego na prosječnu razinu u populaciji.
I u jednom trenutku je otkriveno da se isti učinak može postići sa samo jednom tisućinkom doze.
A onda smo odjednom počeli razgovarati o mikrodoziranju litija.
I tako sam naišao na litiij, a onda sam se zapitao: zašto?
Da, pa zašto to nije dozvoljeno, zašto se ne dodaje u pitku vodu?
Jer u pitkoj vodi znamo da, ako sam dovoljno sretan da živim na mjestu gdje je u njoj više litija, a ovdje zaista
govorimo o mikro količinama, imam manji rizik od Alzheimerove bolesti i manji rizik od depresije.
I zašto to nije moguće?
Pa zašto? A zašto je onda zabranjeno?
A pitanje zašto, kao što sam rekao, čak me vratilo do Velikog praska, zapravo do početka života.
I to čini ovo putovanje koje sam sada prešao kroz svoju knjigu nevjerovatno uzbudljivim.
Ali onda možeš, da tako kažem, sve iznova iz temelja izgraditi i stvoriti sebi novi svijet.
Dakle, kada si se spustio duboko do samih početaka, da tako kažem, sve dok pitanje "zašto" više nema smisla
jer ga ne možeš postaviti dublje, jer bi sljedeće pitanje tada bilo: zašto univerzum postoji?
Ali onda više ne mogu dati odgovor, ali ti možeš uzvratiti i reći: u redu, nadovezujući se na to,
sada ću sebi izgraditi novi svijet koji sadrži litij.
I kada zamišljam ovaj svijet, vidim revoluciju u medicini, ali također vidim i revoluciju u ljudskoj interakciji.
U aprilu 2024. godine, Ministarstvo vanjskih poslova Švicarske me je pozvalo da prisustvujem velikoj konferenciji na kojoj je
učestvovalo više od 1.500 predstavnika iz više od 100 zemalja.
I ja sam trebao održati uvodno predavanje i, u roku od 15 minuta, odgovoriti na pitanje
šta mozak treba da bi mogao mirno razmišljati.
Bila je to mirovna konferencija, i trebao sam to odgovoriti za 15 minuta.
Objasnio sam mentalni imuni sistem, naravno, a zatim sam u završnoj slici pokazao da je
litij ključna molekula za mirno razmišljanje.
Jer upravo nam to omogućava da razmislimo i budemo malo opušteniji kada dođe do sukoba.
Mir nije odsustvo rata, već sposobnost da se mirno razmišlja, da se podnose sukobi, da se o njima raspravlja, da se zauzme tuđa
pozicija, drugim riječima, da se promijeni vlastita perspektiva.
I sve ovo sažimam pod pojmom 'mentalni imuni sistem'.
A litij je upravo ključna molekula za mentalni imuni sistem, što ga čini još perfidnijim što nam se uskraćuje.
Sada imam još jedno pitanje, i mislim da je trenutno vrlo aktuelno.
Dakle, svugdje čujete za teške metale, trovanje teškim metalima, i ako se osvrnete i budete malo oprezni, odmah shvatite –
jednostavno vidite da nas truju na svim nivoima, ne samo fizički, nego i mentalno, kao što ste upravo objasnili.
A kakvu ulogu... može li i litij ovdje odigrati?
Ne želim reći detoksikacija, jer je to trenutno tako moderno, već da se teški metali u
tijelu smanjuju ili gube svoju učinkovitost.
Oboje. Postoje studije koje pokazuju, na primjer, da se izlučivanje žive povećava kada se primjenjuje litij.
Većina teških metala, kao i plastika i slično, inhibira neurogenezu u hipokampusu, tj. formiranje novih moždanih
ćelija, što paralizira princip našeg mentalnog imuniteta.
U tom pogledu, neuroinflamacija je ključna, a litij ovdje pomaže.
Postoje i druge supstance, pa je sve što umanjuje mentalne performanse, tj. mentalni imuni sistem, problematično.
I dat ću ti primjer, ne iz konteksta litija, nego iz moje knjige Revolucija algalnih ulja.
Zanimljivo je da sam otkrio da Inuiti, koji uglavnom jedu ribu, prirodno unose mnogo teških metala jer su oni prisutni u ribi.
I tako sam istražio vjerovatnoću Alzheimerove bolesti, jer teški metali uzrokuju Alzheimerovu bolest.
Ali nedostatak esencijalnih elemenata u tragovima i vitalnih supstanci koje se nalaze u
ribi također uzrokuje Alzheimerovu bolest.
Pa kako to funkcioniše jedno protiv drugog?
Pa šta se sada dešava ako konzumiram nešto što je neophodno u smislu vitalnih supstanci, ali
istovremeno konzumiram nešto što mi je štetno?
A nevjerovatna stvar je da vitalne supstance pobjeđuju.
To znači da Inuiti, narod koji ima najniži rizik od Alzheimerove bolesti, odnosno koji umiru sa malo ili
nimalo Alzheimerove bolesti, zanimljivo imaju najviše koncentracije teških metala u mozgu.
Ali nisu razvili Alzheimerovu bolest jer također imaju najvišu koncentraciju vitalnih supstanci u mozgu.
To znači da naš organizam, da tako kažemo, ne može nadoknaditi nedostatke.
Ali ako sami nadoknadimo ove nedostatke uravnoteženom ishranom, onda smo mnogo tolerantniji, ne samo prema vanjskim
opasnostima, ratu i miru, raspravama i društvenom stresu.
Mi smo također otporniji na toksine.
To ne znači da su toksini dobri, i to uopće nije problem.
Ali, naravno, bilo bi još bolje da nema toksina, već samo vitalnih supstanci.
Ali kombinacija oboje, a u svojoj novoj knjizi to nazivam održavanjem homeostaze,
da tako kažem, to je tema, ravnoteža snaga.
I imam dva zakona. Prvo poglavlje nazivam zakonom "Zakoni prirode u odnosu na mentalni imuni sistem".
A ovi zakoni prirode su zakon minimuma i zakon maksimuma.
Maksimum je, da tako kažem, najveća količina koju mogu unijeti prije nego što mi zaista počne
loše utjecati. Drugim riječima, u smislu toksina.
Ovo uključuje teške metale, naravno, ali i šećer i alkohol. Mogu pretjerati u svemu.
Dakle, sve u nekom trenutku postane otrov. I litij, naravno.
A s druge strane, zakon minimuma. Dakle, šta mi je najmanje potrebno da bih bio zdrav?
Sve se svodi na vitalne supstance.
Ali ne samo to, već i kretanje, društveni kontakti i tako dalje.
I između zakona minimuma i zakona maksimuma postoji homeostaza.
Ali što više vitalnih supstanci imam, to više mogu izdržati.
Tako se održava ravnoteža snaga, za razliku od stanja kada nedostaju vitalne supstance.
To je onda kad imam auto. Mogu ga preopteretiti, što nije dobro za auto.
Ali ako nedostaje vitalna supstanca, onda jednostavno uopće ne radi.
Da, to je možda način na koji biste to mogli zamisliti.
Tako da mogu jednostavno izdržati više.
Mogu nositi više sa sobom u svom životu.
Mogu podnijeti više.
Ali je minimum vodeći zakon od ta dva.
To su vrlo ohrabrujuće vijesti koje dijelite.
Jer ono o čemu često čujemo je... Pa, ovi teški metali i detoksikacija ili trovanje. To je tako...
Ovo se trenutno uvlači u porodice. A porodice ili roditelji ponekad lako upadnu u paniku ili postanu anksiozni ili zabrinuti.
A sada su svi, ili mnogi ljudi, željni detoksa, detoksa, detoksa.
Ali mnogo toga može poći po zlu.
Da, to također može isprati mnoge vitalne supstance. I tada ste postigli upravo suprotno.
Zato to zapravo nije po mom ukusu.
Druga stvar je također... Dopustite da vam dam primjer ove ravnoteže iz teme moje najnovije knjige, Indoctrinated Brain.
Poenta je da je virus, koji je u principu dizajniran kao biološko oružje, istovremeno primijenjen i kao mRNA,
koja u principu sadrži komponentu biološkog oružja, šiljasti protein koji ga modificira.
A ovaj spike protein, koji je modificiran, aktivira neuroinflamaciju u mozgu.
I to je neurotoksično za hipokampus.
A onda su me ljudi stalno pitali: pa, je li cjepivo opasno ili je to virus?
Kažem ne, virus nije samo opasan, već je opasan i zato što upravo to sadrži.
Ali da, je li loše ako to dobiješ?
Kažem, ne, i ja sam imao Covid, prilično sam siguran.
Također sam to testirao, s antitijelima gore-dolje, i iz sigurnosti, da bih mogao reći vlastima:
pogledajte, dobro sam pripremljen za sljedeću infekciju.
Ali sam uvijek govorio da se ne bojim da će to sada utjecati na moj mozak.
Jer se, koliko ja znam, pobrinem da moj mozak pravilno funkcioniše uzimajući vitalne hranjive tvari.
Možda još nešto nedostaje, ali ono što smatram nužnim dobro je opisano u mojim knjigama. I mi se toga također pridržavamo.
I zato sam rekao da se ne bojim da ću pretrpjeti trajnu štetu od COVID infekcije.
Međutim, ako nešto nedostaje, ako su moj imuni sistem i mentalno zdravlje već narušeni, ako već imam neuroinflamaciju,
na primjer zbog nedostatka litija, onda naravno postoji visok rizik da će me takva infekcija oboriti.
I ne samo akutno, u smislu da se zarazim i patim od toga možda sedmicu ili dvije, već da zapravo razvijem
dugotrajni Covid, hronični umor ili, kao dijete, sve vrste problema, uključujući autizam.
Autizam je u konačnici posljedica neuroinflamacije, posebno tokom ranjive faze razvoja
hipokampa, tj. tokom prve i druge godine života.
Hipokampus se razvija do pune zrelosti.
Ako tokom ove faze razvijete tešku neuroinflamaciju, postoji izuzetno velika vjerovatnoća da ćete razviti
autizam, tj. disfunkciju hipokampa, u ovoj fazi života, koja može trajati do kraja vašeg života.
A jedan od glavnih okidača, kao što znamo, su injekcije koje sadrže aluminij, na primjer.
Dakle, treba ih izbjegavati, zakon maksimuma.
S druge strane, postoji mogućnost da se neuroinflamacija uopće ne događa.
Zakon minimuma, tj. litij, ali i vodene omega-3 masne kiseline, koje spominjem samo zato
što dijeta bogata ribom nije baš dobra ideja.
I jedini, jedini razuman izvor vodenih omega-3 masnih kiselina, ako riblji proizvodi nisu opcija, su proizvodi od algi ulja.
Dakle, kad izvještavate ovako, sa svim što znate, gotovo bih rekla da bi u školi zapravo
trebao postojati predmet pod nazivom NEHLS.
Ne, treba pisati "životni stil primjeren vrsti".
Da, ali nažalost složenost ovoga se rijetko navodi, kao što ste upravo rekli, zbog čega.
Da, pa, moja supruga je to jučer čula na Deutschlandfunk, izludjela me, ne znam tačno gdje.
Ali mislim da je to bila neka radijska stanica, možda Deutschlandfunk ili nešto slično.
Bilo je riječ o Kennedyju, Robertu F. Kennedyju, koji je nominiran za ministra zdravlja, pa ga i dalje
snimamo prije nego što, da tako kažemo, dobije tu funkciju, ako je dobije, ako dobije odobrenje parlamenta.
Ali su ga tada nazvali šarlatantom jer je tvrdio da je zdrava ishrana važna.
Dakle, ako tvrdiš da je zdrava ishrana važna, onda si teoretičar zavjere, i smatram to izuzetno skandaloznim, da.
Međutim, moja supruga misli da je, prema onome što je čula, to napisala neka vrsta umjetne inteligencije.
Da, iako, sada kad to spominjete, trenutno postoji izvještaj o tome u javnim medijima u Njemačkoj.
Gdje se zapravo tvrdi da je sav taj govor o dodacima prehrani, tragovim elementima, vitaminima i tako dalje zapravo besmislica,
jer tijelu treba toliko malo da čak ... – to je zapravo spomenuto u izvještaju – pa kod vitamina C, na
primjer, vitamin C koji se nalazi u čipsu je potpuno dovoljan.
Dakle, možeš sa sigurnošću reći: "Odričem se svega ostalog, uključujući voće i povrće. To uopće nije dokazano."
Samo jedi čips i dobit ćeš svoju dnevnu dozu vitamina C.
Da, da, to nije toliko nevjerovatno.
Živio sam u Sjedinjenim Američkim Državama nekoliko godina, dva puta sa svojom porodicom, čak i nekoliko godina.
Dakle, preselili smo se u SAD dva puta, vratili se, pa opet.
U svakom slučaju, oni su također bili u školi.
I zaista je bila piramida ishrane.
I nikada neću zaboraviti kada su moja djeca došla kući s crtežom piramide ishrane.
Dakle, piramida: šta je važno, šta nije toliko važno. A pored nje je bio hamburger.
A hamburger sa strelicama je također pokazao da je sve pokriveno, da tako kažemo.
Dakle, jesti hamburger svaki dan bilo bi dovoljno, da tako kažemo, da se održi prehrana koja
je adekvatna prema najnovijoj medicinskoj nauci.
Koliko ja znam, ishrana i obrazovanje također su u rukama McDonald'sa i kompanije.
Dakle, sve je finansirano od strane velikih organizacija, korporacija, sve u SAD-u.
Ali na kraju krajeva, ovdje nije mnogo drugačije, jer oni također imaju utjecaj u politici i zdravstvu.
U svojoj novoj knjizi detaljno opisujem kako je došlo do ovog previranja.
Dakle, u neku ruku, način života primjeren vrsti uklonjen je iz nastavnog programa, čak i iz medicinskog obrazovanja.
Zašto se zakon minimuma ovdje ne primjenjuje.
Osnovni zakon života nalazi se u medicini …, ali se ne podučava u medicini.
Nemoguće je zamisliti.
To je... mislim, svaki automehaničar, bez namjere da budem nepoštovan, zna da kad se
automobil pokvari, postoji nekoliko razloga za to.
Ali u medicinskoj obuci, kad automobil, da tako kažem, stane, kad mi dijagnosticiraju depresiju, jedina opcija su antidepresivi.
Nema sistemskih pitanja: Da, zašto se razvila depresija?
Zašto su se razvili ATHS – djeca? Zašto se javlja autizam?
I to samo otkako se daju ove injekcije protiv dječjih bolesti, koje uopće nisu potrebne.
I zato je problem u tome što moramo postaviti pitanje 'zašto'.
I možda smo sada prilično dobro odgovorili na nekoliko "zašto" pitanja.
Hvala vam zaista puno.
Da, to je... pa, dotakli ste se toliko toga, to je zapravo sasvim nova oblast u detaljima.
To je također mjesto gdje su mnogi roditelji vrlo očajni.
Zašto autizam postoji? Zašto ADHD postoji, i tako dalje?
To je, naravno, izvan okvira ove rasprave.
Ali bih vas možda mogao pozvati.
Kao A, naravno, moja nova knjiga će pružiti odgovore.
Ali ne mogu nikoga, da tako kažem, prisiliti, pa ne želim nikoga prisiliti da kupi moju
knjigu, nego želim... educiram ljude na svim nivoima.
Naravno, postoje i intervjui na ovu temu. Nedavno sam učestvovao u sesiji pitanja i odgovora na konferenciji
o autizmu, koja će uskoro biti dostupna na mom kanalu.
Međutim, u pripremama za konferenciju proveo sam mnogo vremena istražujući sistemski pristup prevenciji i liječenju autizma, a
zatim sažeo sve naučne studije u dokumentu od nekoliko stranica.
I sve ovo možete pronaći na mojoj web stranici.
Samo posjetite moju web stranicu www.michael-nehls.de, a zatim pod "Info" pronaći ćete sve relevantne
informacije o ovim temama, kao i odgovarajuću podršku.
To znači da trenutno ne moraš kupiti knjigu od mene; dovoljno je samo da pogledaš i dobiješ neke ideje.
Imam jedno posljednje kratko pitanje.
Ti si i sam otac, imaš sva znanja, sve uvide.
A ako biste nam sada mogli reći tri najvažnije tačke, jer ste ranije rekli da i mi živimo po njima.
Koje su tri najvažnije stvari koje biste rekli da su bitne za nas kao porodicu, za našu djecu?
Potpuno to izostavljamo, ili živimo na taj način, ili to izazivamo, ili to promovišemo. Šta biste na to rekli?
Dakle, prvi put ostanite potpuno opušteni.
Dakle, u svakom slučaju, nemoj upasti u zamku da misliš da sve mora biti savršeno upravo sada.
Da budem potpuno iskren, tek sam to shvatio prije otprilike 20 ili 22 godine.
Potrebno mi je bilo 10 do 15 godina nakon završetka medicinskih studija da uopće počnem shvatati kako sam, da
tako kažem, bio indoktriniran i da moram potpuno iznova izgraditi svoje razumijevanje medicine.
I za to vrijeme moja su djeca također odrasla i dosegla tinejdžerske godine.
To znači da danas nismo primijenili sve što znam.
A kad bih imao unuke, vjerovatno bih se bolje snašao ili barem dao bolji savjet.
Ali mi to ne treba, jer su u međuvremenu i moja djeca sa mnom naučila šta je važno.
Ali pošto to sada znam, naravno, nije apsolutno fatalno ako ne uradiš sve savršeno, a obrnuto, može
biti čak i fatalno ako pokušaš sve uraditi savršeno.
To je također prilično stresno, jer se brzo nađeš u stanju – kako se to zove, nije normoreksija, postoji riječ za
to, nije anoreksija, nego ovo... – gdje pokušavaš usavršiti sve u svojoj prehrani i ponašanju.
I onda život više nije ugodan.
I to je zapravo najvažnija stvar u životu, da bude zabavno, da, da uživaš koliko god možeš.
A kad se nešto loše dogodi, jednostavno to preboliš, učiš iz toga i ponovo pronađeš radost.
I zato je zaista važno ostati opušten, zaista važno, mislim stvarno, stvarno važno.
Zatim postoje neke stvari koje su apsolutno neophodne i koje jednostavno ne možete dobiti iz obične hrane.
Naravno, oni su na našem stolu, i ja stalno pričam o omega-3, vitaminu D i litiju.
I onda si zapravo prilično dobro snabdijen, ako, naravno, sada... ovisno o tvojoj prehrani, možda
i dalje imaš nedostatak selena, cinka, naravno.
Ali takvi su jednostavno zakoni prirode.
I, naravno, ono što prevladava je ono što ja nazivam strategijom Metuzalema, što znači da znam
da prehrana nije jedina stvar koja nam je važna.
Također morate uzeti u obzir društvenu interakciju, se ljudi odnose jedni prema drugima ... .
Ali je to lakše kada nemate nikakvih nedostataka, jer ste jednostavno opušteniji u međusobnim interakcijama.
Ne stresiraš se odmah kad neko ima drugačije mišljenje.
A to znači da je društvena interakcija izuzetno važna, da se bavite problemima, raspravljate o njima i ne ignorišete ih.
I da, svi mi se malo bavimo sportom i trudimo se ostati fizički aktivni.
A budući da je svijet tako bolestan, a mi želimo da bude malo bolji, prirodno imamo svrhu u životu.
I također je vrlo važno uvijek imati nešto za raditi.
Hvala vam zaista puno.
Dakle, hvala vam što ste nas poveli sa sobom na svoje uzbudljivo putovanje, kako ste i sami
rekli, i što ste nam ovdje sve to objasnili.
Hvala vam puno na vašem vremenu.
Da, hvala.
Mislim na konferenciju koju organizujete.
Moram priznati, kad sam čuo za to, odmah sam pristao, iako trenutno odbijam sve ostalo jer moram napisati knjigu.
Ali imam najveće poštovanje prema onome što radite i nadam se da ćemo ga, putem mojih
pretplatnika, također objaviti na mojoj stranici.
Da privučemo što više ljudi koji će reći: "Da, ići ću tamo, reći ću drugima o tome", i nadamo se da će cijeli svijet gledati vas.
Hvala vam puno, zaista.
I najbolje želje vašoj supruzi, posebno danas.
Hvala vam puno.
Hvala vam.
Kad oluja bjesni oko nas i sumnje se pojave, čvrsto se držimo i pronalazimo snagu u životu.
Dišemo nadu, gradimo mostove ljubavi, oblikujemo budućnost, svijet bez ratova.
Pišemo recepte, i na njima piše: život, ljubav, sloboda, to je sve što je važno.
Može se uraditi samo zajedno, kao tim.
Dobre duše su magično privučene jedna drugoj.
Može se uraditi samo zajedno, kao tim.
U ljubavi i miru, ruku pod ruku.
Kad nas svijet izaziva, ustajemo s hrabrošću u srcima i vjerom u njega.
Svjetla u sjeni pokazuju nam put kako promijeniti svijet; nikad nije prekasno za to.
Čarobna bića liječe patnju.
Zajedno sada i zauvijek, svi smo spremni.
Pišemo recepte, a na njima piše: život, ljubav, sloboda – to je sve što je važno.
Možemo to učiniti samo zajedno, kao tim.
Dobre duše su magično privučene jedna drugoj.
Može se uraditi samo zajedno, kao tim.
U ljubavi i miru, ruku pod ruku.