Spēcīgi lobiji strādā, lai pilnībā atceltu skaidras naudas maksāšanu.
Visur Eiropā un jo īpaši ES.
Šodien mēs runājam ar šīs jomas speciālistu, kurš dara visu, kas ir viņa spēkos, lai glābtu Šveici
no šāda likteņa un saglabātu šo mūsu brīvības daļu.
Mēs sveicam "schweiz-macher" delegātu un "Brīvības kustības Šveicē" prezidentu Rihardu Kolleru.
Labdien, es priecājos, ka esmu šeit - Federālajā pilī - un domāju, ka tas ir aizraujoši, ko mēs šeit uzzināsim.
Lielākā daļa cilvēku domā, ka skaidras naudas atcelšana Šveicē nav jautājums. Ko jūs domājat par to?
Tātad tā, iespējams, ir kļūda.
Ja mēs šo kļūdu nenovērsīsim, visticamāk, to izjutīsim ar lielu rūgtumu.
Jo patiesībā cilvēki nejūt, ka skaidra nauda tiek tieši likvidēta, jo ne jau politiķi likvidē skaidru naudu, bet
politiķi vienkārši neko nedara, lai saglabātu skaidru naudu, bet ekonomika strādā pie skaidras naudas samazināšanas.
Mēs to jau redzam Ziemassvētku tirdziņos un arī citos tirdziņos, kā arī uzņēmumos un
maiznīcās, kas pēkšņi pārtrauc pieņemt skaidru naudu.
Mēs to redzam restorānos, kas arī darbojas bez skaidras naudas.
Laika gaitā ekonomika likvidēs un likvidēs skaidro naudu, un šobrīd tas notiek arī sabiedriskajā
transportā, tāpēc arī tajā vairs netiks izmantota skaidra nauda.
Tādējādi cilvēki, kas maksā skaidrā naudā, vairs nevarēs iegādāties sabiedriskā transporta biļeti.
Tieši tas samazina mūsu naudas apjomu. Un mums pret to ir jāstājas.
Protams, mums ir arī tādas starptautiskas organizācijas kā "Better than Cash Alliance".
2012. gadā tos dibināja Bila un Melindas Geitsu fonds, Forda fonds, USAID , kā arī citas nozīmīgas un lielas iestādes.
Viņi ir izvirzījuši mērķi likvidēt skaidro naudu - citiem vārdiem sakot, likvidēt to
visā pasaulē - un aizstāt to ar digitālo naudu.
Interesanti, un tas runā Šveices labā, ka mūsu SECO, t.i., Ekonomikas lietu valsts sekretariāts, 2012. gadā nebija
iesaistīts dibināšanas procesā, bet 2012. gadā sāka maksāt divus miljonus par skaidras naudas atcelšanu un saņēma arī
uzdevumu nodot visas tehnoloģijas un zinātību par digitālās naudas pārskaitījumiem, īpaši jaunattīstības valstīm.
Tas faktiski liecina, ka skaidras naudas atcelšana ir mērķis, kura sasniegšanai Šveice ir izvirzījusies priekšplānā.
Manuprāt, būtu mazliet naivi domāt, ka skaidra nauda Šveicē netiks atcelta.
Tāpēc ir svarīgi, ka mēs varam šādā veidā nostiprināt skaidru naudu konstitūcijā.
Kāpēc būtu jāatceļ skaidra nauda?
Ir vairāki iemesli, bet viens no tiem ir ļoti svarīgs - globālā finanšu situācija.
Finanšu situācija ir tāda, ka pasaule faktiski ir parādā.
Trīs reizes pārsniedz gada iedzīvotāju skaitu, ko tā var radīt. Un to vairs nevar atmaksāt.
Tas nozīmētu, ka cilvēcei būtu jāstrādā trīs gadus, nepatērējot resursus, neēdot, lai atmaksātu šo parādu kalnu.
Un kaut kad nākotnē notiks finanšu sabrukums.
Tas vairs nav jautājums par to, vai, bet tikai par to, kad tas notiks. Šādā finanšu situācijā pasaulē tā sabruks.
Un tas, protams, ir iemesls, kāpēc elite vēlas likvidēt skaidru naudu, lai varētu kontrolēt cilvēkus pēc šī finanšu
sabrukuma, kad viss būs sabrucis, un kontrolēt visu finanšu situāciju tā, lai tā tiktu atjaunota par labu viņiem.
Pretējā gadījumā, protams, noteikti cilvēki, grupas, valstis apvienotos un veidotu to pašas.
Viņiem tas nepatiktu. Galu galā viņi tagad izpērk visas šīs vērtības vai resursus.
Tas nozīmē, ka tiek izpirktas visas zelta raktuves, zelts, sudrabs un lauksaimniecības zeme.
Bils Geitss Amerikā šobrīd ir lielākais lauksaimniecības zemes īpašnieks.
Un tas liecina, ka šis finanšu burbulis sabrūk.
Un no tā ir jāizvairās par katru cenu, lai galu galā apgrozībā joprojām būtu skaidra nauda, lai cilvēki
joprojām varētu rīkoties paši un netiktu kontrolēti.
Un, manuprāt, to, cik slikti ir, tagad var redzēt Norvēģijā, Zviedrijā un Dānijā, kur vairs nav skaidras naudas.
Arī šodien ir iespējams sākt karu - piemēram, Zviedrijā, kur apgrozībā ir mazāk nekā 10 % skaidras
naudas, nebūtu nepieciešams iebrukt kā valstij, jūs varētu atslēgt tās elektrību vai internetu.
Tas nozīmētu, ka divu vai trīs nedēļu laikā valsts nonāktu zemē - ekonomiskā ziņā - un, iespējams, pilsoņu karā,
jo tad runa būtu par resursiem, t.i., pārtiku, par visu.
Un jūs redzat, cik svarīgi ir apgūt digitālās tehnoloģijas, un skaidra nauda noteikti būtu slikta lieta.
Arī Zviedrija un Norvēģija tagad cenšas mainīt situāciju, jo ir sapratušas, cik lielu risku tās uzņemas.
Taču tas vairs nenotiek, pat ja tagad viņi saka, ka ekonomikā atkal būtu jāpieņem skaidra nauda.
Cilvēkiem nav skaidras naudas, un skaidra nauda vairs netiek uzkrāta, un pašlaik viņiem patiešām ir grūti.
Pastāv likums, kas nosaka banknošu un monētu pieņemšanu.
Kāpēc joprojām var atteikt skaidru naudu?
Nu, Šveicē Likuma par valūtu (WZG) 3. pants nosaka, ka ikvienam ir jāpieņem Nacionālās
bankas emitētā nauda banknotēs bez ierobežojumiem.
Tomēr šis pants ir dispozitīvs, t. i., tas ir piemērojams tikai tad, kad ir iesniegta prasība.
Piemēram, ja maiznīca uzraksta "mēs nepieņemam skaidru naudu" un klients atnāk un vēlas kaut ko nopirkt, bet zina,
ka maiznīca nepieņem skaidru naudu, tad līgums nekad netiks noslēgts, tātad arī darījums nenotiks.
Ja darījums nekad nav noticis, jūs nevarat iesniegt prasību saskaņā ar šo likumu.
Un tā ir problēma ar dispozitīvo likumu, ka pret to nevar veikt tiesiskas darbības, un tāpēc ekonomika pati
var izlemt, vai tā vēlas pieņemt skaidru naudu vai nē.
Tautas iniciatīva "Nauda ir brīvība" ir saņēmusi pretpriekšlikumu no Federālās padomes. Kāda ir atšķirība?
Tātad mēs tautas iniciatīvā pieprasām, lai Konfederācija vienmēr nodrošinātu pietiekamu daudzumu monētu un banknošu.
Savukārt Federālās padomes pretpriekšlikumā tagad ir noteikts, ka Nacionālā banka ir
atbildīga par skaidras naudas apgrozības nodrošināšanu.
Un tā, protams, ir milzīga neatbilstība - tātad tas ir neliels federālās valdības triks -, jo problēma, kas
tagad rodas, ir tāda, ka ne visi naudas līdzekļi ir vienādi.
Jo ar "maksājot skaidrā naudā" es patiesībā domāju nevis maksājumus uz kredīta, t. i., nevis uz kontu vai uz vekseļa
vai kaut kā tamlīdzīgi, bet gan maksājumus skaidrā naudā.
Franču-itāļu valodā "je paie cash" nozīmē "es maksāju skaidrā naudā", bet tas nozīmē, ka es varu maksāt arī ar debetkarti .
Tāpēc ir iespējams, ka Konfederācija, nosakot, ka Nacionālajai bankai ir jāgarantē skaidra nauda, var izmantot
triku, lai nodrošinātu arī elektronisko skaidru naudu un nenonāktu konfliktā ar Federālo konstitūciju.
Tāpēc mēs nevaram pieņemt federālās valdības tiešo pretpriekšlikumu, kāds tas
ir šobrīd - mums vēl ir balsojums martā.
Kāda būtu nākotnes digitālā valūta?
Nākotnes digitālā valūta, iespējams, būtu kriptovalūtas un Twint kombinācija.
Citiem vārdiem sakot, tas darbosies tikai ar digitālo galiekārtu. Šodien mēs to zinām no mobilajiem tālruņiem.
Tā ir digitālā gala ierīce, un valūta, t. i., viss maksājumu darījuma process, tiktu apstrādāts, izmantojot tā saukto maku - t.
i., biržu, maku, maku -, kas būtu šajā digitālajā gala ierīcē.
Un šis digitālais terminālis, manuprāt, sazināsies ar Šveices Nacionālo banku.
Tad ikvienam būtu tikai viens konts - vairs nebūtu banku.
Tas nozīmētu, ka, ja vēlamies kaut ko iegādāties, mums vispirms ir jāatrodas vietā, kas ir pilnvarota.
Otrkārt, ka mēs varam iegādāties to, kas mums vēl ir pieejams - vai to, kas mums ir pieejams - un,
protams, tikai par tādu summu, kāda mums ir pieejama.
Tātad mēs būtu pakļauti absolūtai kontrolei.
Jā, jūs jau kaut ko teicāt, bet es gribēju jautāt kā papildinājumu: ar kādām briesmām mēs
patiesībā saskarsimies bez skaidras naudas?
Jā, ir daudz briesmu. Manuprāt, lielākās briesmas ir ekspropriācija ar negatīvām procentu likmēm - vai.
2016. gadā Kristīne Lagarda teica - to var izlasīt Blick , šķiet, 14. aprīlī, rakstīja Blick:
"Vienīgais iemesls, kāpēc negatīvās procentu likmes nedarbojas, ir tas, ka apgrozībā joprojām ir skaidra nauda."
Protams, ja apgrozībā vairs nebūtu skaidras naudas, tas nozīmētu, ka cilvēki vispār nevarētu sevi aizstāvēt, ja Nacionālā
banka pēkšņi paziņotu: "Tagad mēs no katra konta izņemam 10 procentus gadā, jo mums tie ir vajadzīgi administrēšanai".
Jūs vairs nevarat izmantot skaidru naudu, lai iegādātos kaut ko ar citām iespējām.
Tad tas būtu iespējams tikai ar digitālo valūtu. Un tas man ir lielākais apdraudējums.
Tāpēc es domāju, ka negatīvas procentu likmes, ekspropriācija varētu pienākt.
Protams, pastāv arī citi apdraudējumi.
Viens no lielākajiem draudiem, protams, ir atkarība no elektrības un interneta, kā jau minēju iepriekš.
Tātad, ja kaut kas neizdodas, maksājumu darījumi uzreiz vairs nav iespējami.
Turklāt mēs vairs nespējam saglabāt noturību pret krīzēm .
Tas nozīmē, ka krīzes situācijās, piemēram, tādās, kādas pašlaik ir Norvēģijā un Zviedrijā, vairs nebūtu
iespējams turpināt darbu, jo tiktu zaudēta skaidra nauda.
Tas nozīmētu, ka, ja mums nebūtu interneta, ekonomika būtu dīkstāvē. Tā apstātos un vairs nedarbotos.
Bet ar skaidru naudu mēs vismaz varētu turpināt maksāt, vai, jā, ekonomika varētu turpināt
pastāvēt, un lielākie zaudējumi tiktu novērsti.
Tas ir vēl viens svarīgs aspekts.
Jūs nepārtraukti dzirdat, ka šī digitālā nauda padarīs jūs arī pilnībā kontrolējamu. Vai tā ir taisnība?
Jā, tā tas noteikti ir.
Šo centrālo banku digitālo valūtu priekšrocība, protams, ir tā, ka tās tiek glabātas digitālajās ierīcēs makā ,
un, protams, var uzraudzīt, kur jūs atrodaties, ko jūs pērkat un par cik jūs kaut ko pērkat.
Un tas novestu pie tā, ka cilvēki būtu absolūti kontrolējami.
Citiem vārdiem sakot, līdzīgi sociālā kredīta sistēmai, kā mēs to pazīstam no Ķīnas - vai.
No šī viedokļa raugoties, tas, protams, ir ļoti liels apdraudējums.
Taču, manuprāt, cilvēki zināmā mērā jau zina, ka tas varētu sekot.
Jā, labi, paldies par to. Ko mēs Šveicē jau esam sasnieguši šajā jautājumā?
Tātad Šveicē mēs esam nogājuši garu ceļu, jo, pateicoties tam, ka mēs uzsākām populārās iniciatīvas - t.i., "Nauda ir brīvība"
-, mēs tagad esam nonākuši līdz brīdim, kad jautājums ir par to, kuru skaidras naudas garantijas versiju iekļaut konstitūcijā.
Mēs, protams, cīnīsimies, lai nodrošinātu, ka tā ir mūsu versija - ar monētām un banknotēm -, lai arī mēs
varētu būt droši, ka beigās to nevarēs apiet ar kādu triku.
Mēs esam daudz tālāk nekā Eiropa kopumā, un tas, protams, ir svarīgi arī Eiropai.
Jo, ja mums izdosies to iestrādāt Šveices konstitūcijā, nebūs tik viegli atcelt skaidru naudu arī
Eiropā, jo nauda nekavējoties aizplūdīs uz Šveici.
Ja Vācija teiktu: "Mums vairs nav skaidras naudas," visi nekavējoties izņemtu savu skaidro naudu
un aizvestu to uz Šveici, jo tur tā būtu drošībā.
Tāpēc, protams, salīdzinājumā ar citām valstīm mēs Šveicē esam komfortablā situācijā.
Vai ar to pietiek, lai saņemtu naudu Šveicē?
Nē, protams, ar to nepietiek, tikai ar konstitūciju.
Kā jau teicu sākumā, ekonomika likvidēs skaidru naudu, un tas nozīmē, ka mums, cilvēkiem, ir jāmaksā ar
skaidru naudu, lai ekonomika nevarētu to likvidēt.
Lai "Migros" un "Coop" pēkšņi neuzstādītu pašapmaksas automātus vai kā tos sauc, kur visi var norēķināties tikai digitāli, bet
mums joprojām daudz jāmaksā skaidrā naudā, pat restorānos un visur citur, lai šis skaidrās naudas apjoms joprojām būtu liels.
Finanšu ekonomists un Cīrihes Universitātes profesors Torstens Henss (Thorsten Hens) ir skaidri norādījis, ka,
"ja 15 % no visiem finanšu darījumiem tiek veikti skaidrā naudā, skaidru naudu vairs nevar ietaupīt".
Viņš to teica intervijā SRF 2020. gadā, un tas liecina, ka mēs jau šodien esam ļoti tuvu
šai robežai - 25 % - un mums tā ir jānovērš.
Tāpēc es būšu priecīgs, ja cilvēki patiešām atkal sāks maksāt skaidrā naudā.
Tas ir arī nākamais jautājums, ko var darīt iedzīvotāji, t.i., kas vēl ir jādara un ko mēs varam darīt?
Tātad, iespējams, šie ir divi vai trīs punkti, kas tagad ir būtiski.
Būtībā martā notiks vēl vienas Nacionālās padomes debates par Tomasa Burgherra priekšlikumu.
Papildus mūsu tautas iniciatīvai viņš vēlas arī pieņemšanu ekonomikā - tātad tas nav pienākums pieņemt, bet gan
pieņemšana, vispārēja pieņemšana - ko viņš vēlas konstitūcijā.
Tagad mēs tos atbalstīsim. Kā "schweiz-macher" mēs esam izveidojuši petīciju, lai
daudzi cilvēki tagad varētu to parakstīt.
Es ieteiktu šo - www.schweiz-macher.ch - kur jūs varat parakstīt petīciju.
Mēs esam pārliecinājuši arī vecuma apvienības - lielās vecuma apvienības, kurās ir 280 000 biedru -
atbalstīt mūs, lai nodrošinātu, ka šo priekšlikumu pieņem Nacionālā asambleja un Valstu padome.
Tad, protams, ir vēl tas, ka mums ir jābalso.
Tāpēc mēs esam ļoti priecīgi, ja mūs tagad patiešām finansiāli atbalsta, jo bez finansējuma mēs to nevaram izdarīt.
Citiem ir miljardi - tātad mums patiešām vajag daudz naudas, lai mums būtu izredzes balsojumā, un vissvarīgākais
tomēr ir tas, ka iedzīvotāji patiešām iet un staigā ar skaidru naudu un arī maksā skaidrā naudā.
Jā, no savas puses es patiešām vēlētos vēlreiz izmantot šo brīdi un aicināt visus mūsu iedzīvotājus arī turpmāk pēc iespējas
biežāk norēķināties skaidrā naudā - varbūt arī dot priekšroku veikaliem, kas joprojām pieņem skaidru naudu, nevis tiem,
kas to vairs nepieņem, jo šis jautājums ir ļoti, ļoti, ļoti svarīgs, lai mēs varētu saglabāt skaidru naudu Šveicē.
Mūsu bērniem un mums ir svarīgi, lai mēs varētu turpināt dzīvot brīvībā. Liels paldies!
Liels paldies, Kollera kungs, jūs esat mani pārliecinājis.
Es turpināšu maksāt skaidrā naudā, jo vēlos, lai nauda paliek pie mums.
Liels paldies jums, Kollera kungs, par ieguldīto darbu, un mēs vēlam jums visu to labāko turpmākajā darbā.
Liels paldies un veiksmes darbā. Paldies.