Ali moramo pustiti da nam se termin pandemijski ugovor topi u ustima, molim vas, pandemijski ugovor!
Ugovori se sklapaju o pandemijama. Ne radi se o zdravlju. Ne radi se o zaštiti naših života od zlih, zlih ubojica.
Molimo proguglajte: “Deset najvećih prijetnji zdravlju”, pronaći ćete kritičara cijepljenja
Odvjetnica Beate Bahner sada je ovdje i razgovara sa mnom. Hvala vam puno na vašem vremenu.
Gospođo Bahner, odmah imam pitanje. Za početak upravo ovdje.
Pregovori o međunarodnom sporazumu o pandemiji ušli su u novu rundu u Ženevi.
Predstavnici 194 države članice Svjetske zdravstvene organizacije (SZO) već su uspjeli zaključiti mnoge
od 37 članaka nacrta ugovora u 11 rundi pregovora.
Stručnjaci su stoga uvjereni da bi dogovor konačno mogao biti postignut u iduća dva tjedna.
Da rezimiramo vrlo grubo: Dogovora još nema.
Sada u prosincu neće biti posebnog glasovanja, ali će se pokušati postići dogovor do sljedećeg zdravstvenog
sastanka 25. svibnja kako bi se moglo održati glasovanje.
I naravno da nas zanima vaša ocjena ovoga, možete li to potvrditi? Kako se cijela stvar razvija?
Uostalom, ugovor SZO-a o pandemiji vaša je specijalnost, zar ne?
Tako je. Prošle godine sam se vrlo intenzivno bavio s dvije verzije ugovora. U ovoj knjizi “WHO Pandemievertrag”.
Ali nije samo ovaj ugovor, to su i takozvani Međunarodni zdravstveni propisi, koji postoje već duže
vrijeme, ali trenutni koji su bili aktualni tijekom pandemije bili su IGV od 2005. godine.
Opravdano je na početku pandemije i kasnije pandemijskog sporazuma tvrdnjom da su nacionalne
države katastrofalno zakazale u korona krizi.
Naravno da sam bio jako ogorčen jer – oprostite – maske, karantene, distanca, kazne, cijepljenja, obveza cijepljenja...
Sve smo išli uz sve, a možda i cijeli svijet, jedni više, drugi manje, a onda oni, takoreći tvorci ugovora, beskrupuloznošću,
obrazom i besramnošću tvrde da smo zakazali, totalno.
To je ono što je proizašlo iz drugog nacrta. Čini se da su se i drugi žalili na toliku drskost.
Ali moramo pustiti da nam se termin pandemijski ugovor topi u ustima, molim vas, pandemijski ugovor!
Ugovori se sklapaju o pandemijama. I stoga se čini da su pandemije stvarno dobar posao.
A samo Njemačka je u tri godine pandemije od 2020. do 2023. potrošila 440 milijardi, ne milijune,
milijarde eura. Tako je, 440.000 milijuna eura u tri godine!
Novac smo sigurno mogli puno bolje uložiti nego u maske koje se sada moraju zbrinjavati gdje god jesu ... i iskorištene
i nepodijeljene. Cjepiva – milijuni ih nisu pokupljeni.
Ali to se samo nastavlja. To je veliki biznis. To je veliki biznis za nekoliko industrija.
To je, naravno, krupni biznis za farmaceutsku industriju. To je suludo krupni biznis posao za
podatkovnu industriju, a time i za vojnu industriju.
A znamo da kad govorimo o tome, nije u pitanju zdravlje.
Ne radi se o zaštiti naših života od zlih zlih smrtonosaca koji nas tako sudbonosno napadaju.
Nimalo. U početku se proizvode u laboratoriju.
A dio ugovora o pandemiji - a to je jedna od velikih spornih točaka, usput rečeno - je komercijalizacija upravo
ovog „Gain-of-function-istraživanja" iz kojega je i korona virus također potekao i pobjegao, što god.
A razmjena tih patogena i komercijalizacija, financijalizacija, to je jedna od točaka
postavljanja trendova o kojoj još nije postignut dogovor.
“Gain-of-function”, to je takozvano funkcionalno istraživanje, koje se, ovisno o svrsi za koju se radi, može nazvati i
istraživanjem biološkog oružja, što je zapravo zabranjeno i treba biti zabranjeno i potpada pod
Konvenciju o biološkom oružju, koja također postoji.
Ali ovdje je to zapravo promovirano i financijalizirano, da tako kažem. I to je ono apsolutno nevjerojatno.
Doista probijate sve granice, sve crvene linije s ovim ugovorom – ugovorom o pandemiji.
Ovo je veliki biznis! To nije ništa drugo, dapače u konačnici služi novcu, naravno moći i kontroli.
Kontrola, na primjer, tvrdim pandemija, onda stupa na snagu izvanredno stanje – to svi znamo iz Njemačke.
Normalna zakonska pravila ne funkcioniraju. Više nam ništa nije dopušteno. Proglašeno je medicinsko vojno stanje, da tako kažem.
A budući da bismo umrli, jer nemamo prirodni imunitet na sve te gadne, gadne viruse ubojice, potrebno nam je cjepivo.
Ali naravno, razvoj ovog cjepiva ne može trajati 10 godina.
Dakle, naravno, moramo poništiti sve te sigurnosne propise u farmaceutskom pravu, i njemačkom i europskom i
međunarodnom, jer imamo strašnu, strašnu pandemiju - kaže neki SPD Liesel čije ime stalno zaboravljam.
Ni meni ne ide ništa na pamet.
Ali imamo zakon o hitnim slučajevima, da tako kažem. Imamo hitno odobrenje, kao kod
cijepljenja protiv Covida - s ova četiri komada.
Obustavili smo sve mjere predostrožnosti i sve sigurnosne provjere jer je glavni direktor SZO-a
ponovno izvukao kartu za "pandemiju", da tako kažem.
A koja je čarobna riječ? “Public Health Emergency of International Concern”, PHEIC. Kako se izgovara? Fake! Okay? Razumijete?
Ova nejasnoća možda je čak i namjerna, ne znamo.
Dakle, to su planovi, a ovi Međunarodni zdravstveni propisi uvijek su uključivali mjere kao što su karantena i testiranje i
također prisilne mjere - one su sada zapravo poduzete u Coroni i pokazalo se da sve još nije adekvatno
regulirano i stoga se žele stvari još više pooštriti.
Nadalje, ti i ja, koji ovo možda kritiziramo, predstavljamo prijetnju zdravlju prema SZO-u.
Kritičari cijepljenja jedna su od deset najvećih opasnosti SZO.
Ako guglate "Deset najvećih prijetnji zdravlju", pronaći ćete kritičara cjepiva koji će biti kriminaliziran, koji
će biti zaustavljen, koji će također biti... dobro, Interpol već ima objekt koji se zove "cyberspace".
Ako objavimo informacije koje nisu u skladu s narativom SZO-a, mogli bismo biti kibernetički kriminalci.
Dakle, ova dva plana, “IGV” (International Health Regulations) i Pandemijski ugovor, nemaju dobre namjere.
Tako da ovu knjigu preporučam svima koji još nemaju božićni poklon – ovo je kratka reklamna pauza – da,
stvarno je imam... to mi je bila najteža knjiga, sedma.
Bilo je to teško. Pokušao sam to napisati na stvarno čitljiv način.
Na svakoj stranici postoji naslov, poglavlje. Mala su to poglavlja.
Možete ga i jednostavno pregledavati. Ali stječete dojam koliko smo lagali i varali.
Volio bih da se ova knjiga posuđuje, poklanja, uvijek iznova uz uvjet: Proslijedite nakon
tjedan dana! Jer informacija mora izaći u svijet.
Vratimo se na ovaj trenutni razvoj događaja: U Ženevi - 1. lipnja 2024. bili smo u Ženevi, mi, neki međunarodni odvjetnici
tamo smo imali demonstracije - dobro, ne ja, ne odvjetnici, ali prije svega, demonstracije su bile organizirane.
No održali smo i međunarodnu konferenciju za novinare jer se tamo trebalo odlučivati o IHR-u i sporazumu o pandemiji, što je
zapravo u suprotnosti s vlastitim propisima SZO-a. Budući da konačni nacrt mora biti dostupan za glasovanje 194
države članice Svjetske zdravstvene skupštine četiri mjeseca unaprijed. Bili su dostupni manje od dva dana prije!
Vjerujem da su ti članovi, ako su još uvijek bili tamo, vjerojatno bili zatvoreni u Ženevi u SZO-u i nisu ih pustili dok
nekako nisu potpisali zakon. Vrlo je upitno kako se to dogodilo.
U svakom slučaju, masovno su mijenjali IGV bez da se ispoštuje ovaj rok od 4 mjeseca, a puno toga su im iz pandemijskog
ugovora, za koji je potrebna dvotrećinska većina, podmetnuli i podmetnuli u IGV za koji treba samo obična većina.
Tamo se događala ogromna količina podlosti i, priznajem, nadali smo se da se to neće proći, a onda smo
drugo jutro stvarno saznali da su nešto progurali. Dodgy!
To je stvarno varka pravne države i priznajem da sam u lipnju bila baš depresivna.
Sada stvari idu naprijed, oni nastavljaju pregovarati o sporazumu SZO-a o pandemiji.
Sve je u novcu. Zemlje u razvoju žele više novca, industrijalizirane zemlje se ne žele odreći svojih patenata.
Sve su to legitimni sporovi, ali mi se svađamo oko činjenice da istraživanje Gain-of-function, tj. ovo funkcionalno istraživanje,
ti modificirani virusi koji su navodno potrebni da bi mogli odbiti napad terorista biološkim oružjem i
da bi mogli razviti cjepiva... Sranje, oni to sami razvijaju da bi onda razvili cjepivo.
Preporučam film o Jamesu Bondu “Spectre” iz 2015., tamo je divno opisan.
Da, dakle sporazum o pandemiji zapravo nije zaključen, ali o tome bi se vjerojatno trebalo i hoće odlučivati ​​na sljedećoj
zdravstvenoj skupštini u Ženevi krajem svibnja. Nadam se da nije.
S druge strane, to je samo papir, onda moramo pogledati kako je napredovao razvoj u svijetu, prosvjećivanje, na primjer preko
Kla.TV-a i svih nas, i moramo dati našim vladama... pa Njemačka, Njemačka je pokretačka snaga iza ugovora o pandemiji, zar ne?
U Njemačkoj ne trebamo puno očekivati ​​od vlade... sve dok postoji ova vlada koja daje tolike novce SZO-u, koji je, usput,
također jako involviran u farmaceutski i podatkovni biznis.
Oni imaju koristi i žele imati koristi. Pritom riskiraju naše zdravlje i naše živote. Stvarno mislim da je to vrlo kriminalno!
Moramo to zaustaviti i zaustavit ćemo to.
Zaustavit ćemo to! Mi to možemo, da upotrijebim riječi nekoga koga se trenutno ne mogu sjetiti.
Ali vrlo kratko, gospođo Bahner: Bi li onda ključ bilo prosvijećeno društvo?
Mislim, mi podržavamo i pomažemo prenijeti ono što vi kao žena sa specijalističkim područjem, kao pravnica, da tako
kažem... većina pravnika nije u stanju prenijeti nešto na način da to prosječan građanin može razumjeti, kao što mogu ja.
Ali vi to možete učiniti, možete to ispravno prenijeti, a mi ćemo to dostaviti ljudima.
Ali vjerujem da je prosvijećeno društvo ključ za ponovno funkcioniranje pravosudnog sustava, zar ne?
Da opet možete raditi kako treba kao odvjetnik jer pred vama sjedi pravi, objektivni sudac, zar ne?
Pa, otkrivanje i informacija i spremnost da se sazna je prvi korak.
Zatim tim ljudima moramo dati hrabrosti da kažu "ne", da kažu "stani" i da poduzmu nešto.
Dakle, ta hrabrost, to bi bio drugi korak.
Jer strah od gubitka posla, društvene izopćenosti i tako dalje... Svi mi prihvaćamo takve ljude, mi smo već velika
obitelj, znamo kako je to, znamo kako je biti progonjen, izopćen, bilo što, biti nam namješten, odjednom biti svašta.
Naravno, rado pozdravljamo sve hrabre ljude koji su, kao i mi, vjerovali u ustavnu državu,
u demokraciju, u državu koja nam znači dobro.
Sranje, nasjeli smo na to, sada znamo bolje: Pojašnjenje je prvi korak - puno vam hvala svima!
Hvala vam puno. Još jedno pitanje za kraj, može?
U ovim vremenima nudimo puno informacija putem web stranica, putem Telegrama, putem YouTubea, raznih kanala…
Ako cenzura nastavi napredovati, mnoge stvari više neće biti moguće, au slučaju krize mnogi će ljudi ostati
sami jer su se uvijek oslanjali na doprinose odvjetnika Bahnera, ali nikad se nisu regionalno umrežili.
Mislite li da je i to ključno u ovom vremenu: da se ljudi upoznaju lokalno, da izađu iz
anonimnosti i umreže lokalno i regionalno?
Ovo je jedna od najvažnijih mjera u samoj kući, unutar ulice, u susjedstvu.
I zapamtite ljude koji žive blizu vas, njihove adrese – idite tamo!
Ponekad ste se možda sreli samo vani ili u restoranima gdje ste mogli voziti ili hodati, a ja bih zapravo postavio
granicu prilikom umrežavanja: Gdje mogu hodati svojim nogama?
Mogu prijeći 5 kilometara u sat vremena, zar ne?
Dakle, ovaj krug od 5 kilometara, apsolutno, lokalno umrežavanje je najvažnija stvar za podršku, medicinsku i
naravno u smislu opskrbe vodom, prehrane, lijekova - i naravno također za podršku jedni drugima.
Ovo ćemo ponovno koristiti pod okolnostima. Da, važna napomena, važna mjera!
Jako, jako veliko hvala, odvjetniče Beate Bahner, za ovaj intervju.
Želimo vam puno uspjeha, posebno sada sa svim edukativnim radom.
Mislim da ste to već opisali, ponekad dođete do te nulte točke kada pomislite, "o čovječe, što će se sljedeće dogoditi?"
Ali ti zračiš nadom, zračiš samopouzdanjem – mislim da je to dobro! To možete pokazati pred publikom, zar ne? OK, hvala.