Oppilaitoksille jne. julkaistaan jatkuvasti uusia ohjeita, jotka laitetaan verkkoon.
Ohjeita on annettu kaikelle koulujen kunnostamisesta jätteiden lajitteluun.
Hyvin harvat ihmiset, erityisesti vanhemmat esimerkiksi Münchenissä, näyttävät tietävän, että
Münchenin kouluja varten on olemassa trans-opas.
Münchenin kaupungin opetus- ja urheiluvirasto on julkaissut vihreän poliitikon Florian Krausin johdolla oppaan "Trans*,
intersukupuoliset ja ei-binääriset oppilaat Münchenin kouluissa" yhdessä LGBTIQ*-vertaisuuden koordinointikeskuksen kanssa.
Vanhempainyhdistykset eivät ole antaneet virallista lausuntoa, ja herää kysymys: onko heille edes
tiedotettu LGBTIQ-ohjeisiin sisältyvistä määräyksistä?
Toisin kuin muut koulujen ohjeet, kuten "Guidelines on waste separation and waste avoidance at Munich schools"
(Ohjeet jätteiden lajittelusta ja jätteiden välttämisestä Münchenin kouluissa), tämä ohje ei ole saatavilla verkossa.
Jos et tiedä tarkalleen, mitä etsit, et löydä sitä.
Tästä syystä kansalaisliike "Demo for All" on julkaissut verkkosivuillaan Münchenin kouluille
suunnatun oppaan, joka on vuotanut julkisuuteen.
Mitä oppaassa sanotaan?
Oppitunnit olisi järjestettävä siten, että "trans*-, intersukupuolisten ja ei-binääristen ihmisten
elämäntodellisuus ja historia ovat edustettuina".
Oppilaiden itse valitsemia nimiä ja pronomineja tulisi käyttää jokapäiväisessä
kouluelämässä ja asiakirjoissa, kuten luokkaluetteloissa.
Videokonferensseissa ja sähköpostisignaaleissa opettajien tulisi tunnistaa omat pronomininsa.
Opettajien tulisi esimerkiksi "mainostaa neuvonta-aikojaan erityisesti
LGBTIQ*-aiheesta" kiinnittämällä sateenkaarilippu oveen.
Opettajat eivät saa paljastaa tietoja oppilaan tulosta ulospäin, ja he voivat esimerkiksi rohkaista
vanhempia ja oppilaita käyttämään LGBT-neuvontapalveluja, jotka on lueteltu oppaan lopussa.
Oppilaiden olisi voitava valita, mitä vessoja ja pukuhuoneita he haluavat käyttää "itsemäärittelynsä" mukaan.
Koulun kirjastossa olisi oltava "pätevä valikoima kirjoja sukupuolen moninaisuutta koskevasta aiheesta" jne.
Tämä ohjeistus kääntää koulun arjen ylösalaisin trans-lobbarien vaatimusten mukaisesti.
Tämä tarkoittaa muun muassa sitä, että yhä useammat trans-kirjailijoiden kirjoittamat tai
trans-aiheiset kirjat löytävät tiensä luokkahuoneisiin.
Vanhemmat eivät tiedä, jos heidän lapsensa haluaa kokeilla vastakkaista sukupuolta, ja vessat ja pukuhuoneet,
jotka on perustellusti erotettu toisistaan selvästi, eivät ehkä ole enää tulevaisuudessa selvästi erotettuja.
Lyhyt sivuhuomautus oppaassa mainituista neuvontapisteistä, joita on nyt syntynyt kuin
sieniä: Esimerkiksi "Strong!" on yksi niistä.
Se toimii raportointi- ja neuvontakeskuksena, joka vastaa internetissä esiintyvästä vihasta.
Asiantuntijakeskus on tuottanut useita videoita, joilla selitetään, mitä syrjivät tilanteet ovat, ja jotka
kertovat, mitä kaikkea "transvihamielisyys" käsittää.
Ihmiset, joita on "syrjitty" esimerkiksi transnaisena (biologisena miehenä) lesboparien juhlissa, saavat sanoa mielipiteensä.
Tässä tapauksessa lesbonainen tarttui asianomaisen kaulaan ja totesi sitten yllättyneenä äänekkäästi,
että hänellä oli aataminomena ja hän oli siis mies.
Tätä yllätystä pidettiin transvihamielisenä.
Toisessa esimerkissä kuvataan toista transnaista eli miestä, jolle sanottiin naisten wc-jonossa
odottaessa, että tämä jono ei todennäköisesti sovi hänelle.
Varokaa siis sitä, mikä on jo luokiteltu ja rangaistu transvihamielisyydeksi!
Näitä ja muita raportointikeskuksia rahoitetaan miljoonilla veronmaksajien rahoilla.
Sukupuolittuneeseen indoktrinaatioon ei kuitenkaan ole tehty pohjatyötä vain Münchenissä tai
Thüringenissä, vaan myös Basel-Stadtin kantoni on julkaissut trans-oppaan mielenosoituskoulujaan varten.
Tässä asiakirjassa opettajia ohjataan indoktrinoimaan ja rohkaisemaan lapsia julistamaan itsensä transsukupuolisiksi.
Jos tällaisen lapsen vanhemmat suhtautuvat epäilevästi, opettajien on otettava yhteyttä viranomaisiin.
Urheilu- ja uimatunneilla ja jopa koulun siirtoloissa niin sanotun trans-lapsen pitäisi saada
valita, mitä suihkuja ja pukuhuoneita hän käyttää.
Suuntaviivojen mukaan olisi käsiteltävä sitä, mitä muut lapset sanovat tästä, mutta sitä ei oikeastaan kysytä.
Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että kuusitoistavuotiaat tytöt saatetaan pakottaa vaihtamaan vaatteet pojan
edessä. Periaatteessa ohjeet ovat samat kuin Münchenissä.
Suuntaviivat noudattavat kaikilta osin trans-lobbarien suuntaviivoja, joiden mukaan alaikäisten mielivaltaista
sukupuolen "itsemäärittelyä" ei saa kyseenalaistaa, vaan se on hyväksyttävä täysin, vaikka sillä olisi kielteisiä
seurauksia kyseiselle lapselle tai hänen luokkatovereilleen.
Lisäksi opettajien tulisi jopa erityisesti edistää lapsen trans-identiteettiä
esimerkiksi suosittelemalla LGBT-neuvontapisteitä.
Jos vanhemmat suhtautuvat epäilevästi, opettajan on otettava yhteyttä koulun psykologipalveluun ja
Sveitsin lasten- ja aikuisten suojeluviranomaiseen (KESB).
KESB - Kla.TV on jo raportoinut tästä - ahmii valtavia määriä valtion veronmaksajien rahoja
kansalaisista etäällä olevana keskusviranomaisena.
Lapsia esimerkiksi viedään ehjistä perheistä kyseenalaisten vaaratilanneraporttien perusteella, ja kodin ulkopuolisia
sijoituksia pidetään taloudellisena liiketoimintamallina!
Baselin trans-suuntaviivat heikentävät näin ollen vanhempien oikeutta kasvattaa lapsiaan.
Vanhempia ei pakoteta ainoastaan Sveitsissä noudattamaan queer-aktivistien suosituksia ja kasvattamaan
lapsensa "transseksuaalina" huoltajuuden menettämisen uhalla.
Vanhemmat, jotka eivät ole samaa mieltä ja nyökyttelevät mukana, joutuvat esimerkiksi
peruuttamaan lastensa julkisia koulusopimuksia.
Ja nyt tarkastelemme tapaustutkimusta Saksasta:
Nykyinen tapaustutkimus:
Kun vanhemmat saivat selville, että luokassa käsiteltiin kirjaa, jonka he luokittelivat manipuloivaksi ja indoktrinoivaksi, ja
pyysivät, että heidän lapsensa saisivat lukea tänä aikana toista kirjaa, tämä skenaario päättyi koulusopimuksen
irtisanomiseen - vanhemmat vain ilmaisivat pelkonsa siitä, että lapsille opetettiin väärää ideologiaa.
Kirjasta "Raffi ja hänen vaaleanpunainen tutunsa" syntyi kiista.
Kyse on yksinkertaisesti siitä, että lapsille opetetaan, että sukupuolen vaihtaminen on periaatteessa helppoa.
Loppujen lopuksi tämä on myös kirjan kirjoittajan Riccardo Simonettin kuva.
Ja tässä lapset esitetään ikään kuin laittaisit tänään siniset housut jalkaasi ja huomenna mustat housut. Ja
se ei yksinkertaisesti pidä paikkaansa. Sitä vähätellään tai yksinkertaisesti kaunistellaan.
Jos lapsi todella päättää vaihtaa sukupuolta, sillä on myös hyvin vakavia seurauksia, kuten hormonihoito ja niin edelleen.
Ja sillä on yksinkertaisesti terveydellisiä seurauksia.
Vanhemmat vain toivoivat, että heidän mielipiteeseensä suhtauduttaisiin samalla
suvaitsevaisuudella kuin LGBTQ-lobbariin.
Valitettavasti koulusopimuksen peruuttaminen vaikuttaa tässä vaiheessa kaikkein harmittomimmalta.
Kla.TV:n ohjelmassa "Transkulttuurin lapsiuhrit" olemme jo käsitelleet sitä, miten vanhemmilta riistetään lasten
huoltajuus myös siksi, että he halusivat vain varoittaa heitä hätiköidyistä ja elämää leikkaavista päätöksistä.
Kaiken kaikkiaan nuoret ovat kiivaasti epävarmoja identiteetistään, ja sosiaalisen median jo ennestään kiihdyttämä
trans-hype kiihdyttää sitä entisestään - millä on kohtalokkaita seurauksia oppilaiden henkiselle ja fyysiselle terveydelle.
Koulujen puhdas kasvatustehtävä näyttää jo pitkään joutuneen erilaisten eturyhmien uhriksi.
Rehtorit, opettajat ja kasvattajat antavat käyttää itseään välineinä ideologioiden täytäntöönpanossa,
ja vanhempien oletetaan pysyvän ulkopuolisina.
... Jos tällaisten kauaskantoisten suuntaviivojen täytäntöönpano onnistuu,
indoktrinaatioyritykset ulotetaan kaikkiin muihin kouluihin.
Siksi nyt tarvitaan vastatuulta lasten suojelemiseksi!
Jos kuulette tällaisista trans-ohjeista ja muista sukupuolisuunnitelmista paikallisessa koulussanne, vaatikaa
pormestareita, kouluviranomaisia, vanhempainneuvostoja tai Sveitsissä koululautakuntia peruuttamaan nämä suunnitelmat
ja kieltämään ne ennen kuin esimerkki todella leviää!