Nye retningslinjer for utdanningsinstitusjoner osv. publiseres og legges ut på nettet fortløpende.
Det finnes retningslinjer for alt fra oppussing av skoler til kildesortering.
Men svært få mennesker, eksplisitt foreldre, f.eks. i München, ser ut til å vite at det
finnes en transguide for skolene i München.
Utdannings- og idrettsavdelingen i München kommune, som ledes av den grønne politikeren Florian Kraus, har publisert en veileder
med tittelen "Trans*, interkjønn og ikke-binære elever ved Münchens skoler" sammen med
"Koordinasjonssenteret for LHBTIQ*-likestilling".
Det finnes ingen offisiell uttalelse fra foreldreforeningene, og spørsmålet er om de i det hele tatt
ble informert om regelverket i LHBTIQ-retningslinjene.
I motsetning til de andre retningslinjene for skoler, som for eksempel "Guidelines on waste separation and waste avoidance
at Munich schools", er denne ikke tilgjengelig på nettet.
Hvis du ikke vet nøyaktig hva du leter etter, vil du ikke finne det.
Derfor har borgerbevegelsen "Demo for alle" publisert en lekket guide for skolene i München på sine nettsider.
Hva står det i guiden?
Undervisningen skal tilrettelegges slik at "trans*, interkjønn og ikke-binære personers
livsvirkelighet og historie blir representert".
De navnene og pronomenene som elevene selv velger, skal brukes i skolehverdagen og i dokumenter som for eksempel klasselister.
I videokonferanser og e-postsignaturer bør lærerne kjenne igjen sine egne pronomen.
Lærerne bør for eksempel "reklamere for konsultasjonstiden sin spesifikt om LHBTIQ*" ved å henge opp et regnbueflagg på døren.
Lærere bør ikke avsløre informasjon om en elevs "coming out" til omverdenen, og de bør oppfordre foreldre og
elever til å benytte seg av LHBT-rådgivningstjenester, som er listet opp på slutten av veiledningen.
Elevene bør få velge hvilke toaletter og garderober de ønsker å bruke i henhold til sin "selvdefinisjon".
Skolebiblioteket skal inneholde "et kvalifisert utvalg av bøker om temaet kjønnsmangfold" osv.
Denne retningslinjen snur skolehverdagen på hodet i henhold til translobbyens spesifikasjoner.
Det betyr blant annet at stadig flere bøker av transforfattere eller med transtematikk vil finne veien inn i klasserommet.
Foreldrene vil ikke vite om barnet deres ønsker å prøve ut det motsatte kjønn, og toaletter og garderober, som med rette er
tydelig atskilt, vil kanskje ikke lenger være det i fremtiden.
Og en kort digresjon om de rådgivningssentrene som er nevnt i guiden, og som nå skyter opp som
paddehatter: "Strong!" er for eksempel et av dem.
Det fungerer som et senter for rapportering og rådgivning om "hat på Internett".
For å forklare hva diskriminerende scenarier er, har senteret produsert en rekke videoer som
viser hva som faller inn under "transfiendtlighet".
Personer som har blitt "diskriminert", for eksempel som transkvinne (biologisk mann) på
en fest for lesbiske par, kommer til orde.
I dette tilfellet tok en lesbisk kvinne tak i halsen på vedkommende og sa deretter overrasket og
høylytt at hun hadde et adamseple og derfor var en mann.
Denne overraskelsen ble oppfattet som transfiendtlig.
Et annet eksempel beskriver en annen transkvinne, dvs. mann, som i køen til dametoalettet fikk beskjed om at
denne køen sannsynligvis ikke passet for vedkommende.
Så se opp for det som allerede er kategorisert og straffet som transfiendtlighet!
Disse og andre rapporteringssentre finansieres med millioner av skattebetalernes penger.
Men det er ikke bare i München og Thüringen at grunnlaget for kjønnsindoktrinering er lagt; kantonen Basel-Stadt har
også publisert en transguide for sine demonstrasjonsskoler.
Dette dokumentet oppfordrer lærere til å indoktrinere og oppmuntre barn til å erklære seg som transkjønnede.
Hvis foreldrene til et slikt barn er skeptiske, bør lærerne involvere myndighetene.
I idretts- og svømmeundervisningen og til og med i skolekolonier bør et såkalt transbarn få lov til
å velge hvilke dusjer og garderober de vil bruke.
Hva de andre barna sier om dette, skal ifølge retningslinjene tas opp, men det spørres egentlig ikke om det.
I praksis betyr det at seksten år gamle jenter kan bli tvunget til å skifte foran en gutt. I
prinsippet er retningslinjene de samme som i München.
Retningslinjene følger translobbyens retningslinjer til punkt og prikke, der mindreåriges vilkårlige "selvdefinering" av kjønn
ikke skal problematiseres, men aksepteres fullt ut, selv om dette får negative konsekvenser for barnet eller klassekameratene.
I tillegg bør lærerne til og med spesifikt fremme barnets transidentitet, for
eksempel ved å anbefale LHBT-rådgivningssentre.
Hvis foreldrene er skeptiske, bør læreren involvere skolepsykologisk tjeneste og det
sveitsiske barne- og voksenvernet (KESB).
KESB - Kla.TV har allerede rapportert om dette - sluker enorme mengder av skattebetalernes penger
som en sentral myndighet fjernt fra offentligheten.
For eksempel blir barn tatt fra intakte familier på grunnlag av tvilsomme farerapporter, og plassering utenfor
hjemmet blir sett på som en økonomisk forretningsmodell!
Basel Trans-retningslinjene undergraver dermed foreldrenes rett til å oppdra sine barn.
Det er ikke bare i Sveits at foreldre skal tvinges til å følge de skeive aktivistenes anbefalinger og oppdra barnet sitt
som "transseksuell" under trussel om å miste foreldreretten.
Foreldre som ikke er enige og nikker, får for eksempel barnas offentlige skolekontrakter kansellert.
Og nå skal vi se på en casestudie fra Tyskland:
Aktuell casestudie:
Da foreldrene fikk vite om behandlingen av en bok i klassen som de kategoriserte som manipulerende og indoktrinerende, og ba om
at barna skulle få lese en annen bok i denne perioden, endte dette scenariet med at skolekontrakten ble
sagt opp - og foreldrene uttrykte bare sin frykt for at barna ble undervist i en falsk ideologi.
Det oppsto en tvist om boken "Raffi og hans rosa tutu".
Det handler rett og slett om å si at barn lærer at det i prinsippet er lett å endre kjønn.
Dette er tross alt også bildet av Riccardo Simonetti, forfatteren av boken.
Og her blir barna fremstilt som om man tar på seg blå bukser i dag og svarte bukser i morgen. Og slik er det rett og
slett ikke. Det blir bagatellisert eller rett og slett fortiet.
Og det kan også få svært alvorlige konsekvenser hvis barnet virkelig bestemmer seg for å skifte
kjønn, for eksempel hormonbehandling og så videre.
Og det har rett og slett helsemessige konsekvenser.
Foreldrene ønsket bare at deres mening skulle bli møtt med den samme toleransen som LHBTQ-lobbyen blir møtt med.
Dessverre ser det ut til at kansellering av en skolekontrakt er det mest ufarlige på dette tidspunktet.
I Kla.TV-programmet "Transkulturens barneofre" har vi allerede tatt for oss hvordan foreldre også blir fratatt
omsorgen for barna sine fordi de bare ville advare dem mot forhastede og livsnedbrytende beslutninger.
Samlet sett er ungdom svært usikre på identiteten sin, og transhypen, som allerede er drevet frem av sosiale
medier, blir ytterligere forsterket - noe som har fatale konsekvenser for elevenes psykiske og fysiske helse.
I lang tid ser det ut til at skolens rene dannelsesoppdrag har blitt offer for ulike lobbyer.
Rektorer, lærere og pedagoger lar seg instrumentalisere til å håndheve ideologier, mens foreldrene skal stå utenfor.
... Hvis man lykkes med å håndheve slike vidtrekkende retningslinjer, vil disse
indoktrineringsforsøkene bli utvidet til alle andre skoler.
Derfor trengs det motvind nå for å beskytte barna!
Hvis du hører om slike transretningslinjer og andre kjønnsplaner på din lokale skole, oppfordre ordførere, skolemyndigheter,
foreldreråd eller, i Sveits, skolestyrer til å trekke disse planene tilbake og forby dem før eksemplet virkelig slår an!