Az orvostudomány mint a népességszabályozás hatalmi eszköze?
Egészség vagy betegség mint fegyver? Halálcsapda orvosi kezelés?
Florian Machl, a Report24 munkatársa és vendége, Dr. Gerd Reuther sokféleképpen világította
meg az orvostudomány hátterét a történelem során.
De hallgasd meg te magad, hogyan tárja fel Dr. Reuther az összefüggéseket széleskörű, részletes ismeretekkel, miért tűnik
a szemében a puszta nyereségvágy magyarázatként kevésnek, és mi a közös a 15 perces városokban ezzel a témával kapcsolatban...
Mi áll az egész mögött? Dr. Gerd Reuther elemzi az oltásokat, a hatalmat és az ellenőrzést
https://report24.news/was-steckt-dahinter-dr-gerd-reuther-analy siert-impfungen-macht-und-kontrolle/] Üdvözöljük a Report24-en.
A nevem Florian Machl, és ma Dr. Gerd Reuter van velünk a stúdióban. Nagyon szívélyesen üdvözlöm.
Helló.
Dr. Reuther, ön írt egy nagyon sikeres könyvet nemrég, amellyel nagyon ismertté vált a mainstreamben, mondhatni.
Azok egészen más idők voltak, ez még 2020 előtt volt.
Talán kezdjük ezzel a munkával, mi motiválta Önt, és mit tanulhatott belőle.
Igen, ez volt a "Der betrogene Patient", 2017-ben, abban az időben, amikor egy ilyen kéziratot még ki lehetett adni egy
általános kiadóban, és nyíltan lehetett kritizálni az orvosi rendszert minden irányban, hogy fényt derítsünk az igazságra.
Ez mostanra egyre nehezebbé vált.
És már aligha vagy abban a helyzetben, hogy ezt széles közönséghez eljuttasd, mert az
információs csatornák egyszerűen kevesebbek lettek.
De akkoriban az volt a motivációm, hogy 30 éves szakmai életemmel kezdtem megbékélni, és rájöttem, hogy az
orvostudományban sok minden egyszerűen rosszul megy, vagy rosszul kellene mennie, ezt ki kell mondani.
Mert bár az egészséget nagy betűkkel írják a tetejére, valójában egyáltalán nem tervezik, mert az
orvostudományban sajnos már több száz éve az a helyzet, hogy a betegség az igazi üzlet, és nem az egészség.
Van egy mondás, miszerint csak a betegekkel lehet pénzt keresni, az egészségesekkel nem, bár
a múltban állítólag voltak más rendszerek is.
Kínából vannak olyan jelentések, amelyek szerint ez régen másképp volt.
Azért fizettél az orvosnak, hogy megőrizze az egészségedet, ami valójában sokkal szimpatikusabban hangzik.
Ön orvostörténész, tehát sok ideje van arra, hogy a tényeket vizsgálja, és az az érzésem, hogy ez most egyre inkább a
társadalomkritika vagy a társadalom egészének vizsgálata irányába mozdul el, amiben az egészség természetesen nagyon fontos kérdés.
És előtte röviden beszéltünk arról, hogy a világ jelenleg valóban nem túl szép helyzettel néz szembe.
Igen, igaz, hogy az egészség és a vele való foglalkozásom mindenekelőtt társadalmi szempont lett.
Egyrészt ez a történelemszemlélet, amely fontos az orvostudomány számára, és amely nem lehetséges
a társadalmi viszonyok figyelembevétele nélkül.
Aztán a feleségem történész, így ez is egy lehetőség volt arra, hogy feldolgozzam a történelmi körülményeket.
De ez a szoros kapcsolat az orvostudomány és a történelem között valójában mindig is létezett, és most a Covid-19
révén tömegesen napvilágra került, hogy egy orvosi kampányt használnak a társadalom irányítására.
Ez azonban nem az első eset volt, mivel az orvostudományt valójában a 13. században vezették be akadémikus egyetemi
orvoslásként, hogy befolyásolják a társadalmi viszonyokat.
Abban az időben elsősorban az egyház volt az, amely az új orvosi szakma létrehozására törekedett.
És miért volt szüksége az orvosokra?
Végső soron, hogy megtudjuk, ki az, aki a társadalomban beteg, kinek van egészségügyi problémája.
A befolyásos emberek tehát nagyon gyorsan rájöttek.
És akkor minden a hatalomról szólt, talán az örökségekről, ezért az emberek már korán tájékozódni akartak.
És az akkoriban kezelési koncepcióként elhíresült orvosi intézkedésekkel, mint az úgynevezett nedvelmélet, az
egészség szándékos károsításának lehetősége is fennállt.
Tehát lehetséges volt betegségeket létrehozni. Ez nem csak a mi időnk óta lehetséges, hanem már akkor is.
Például bizonyos bőrkiütéseket okozhatnak a higanytartalmú kenőcsök. És akkor azt mondták, hogy valakinek leprája van.
És abban az időben a lepra olyan diagnózis volt, amely Európában vezetett leprához, más országokban nem.
Az iszlám világban tehát egy leprás beteg, akinek a bőrtünetei miatt az orr vagy a fül egyes részei leharapódzhattak,
továbbra is normálisan élhetett a társadalomban.
De a keresztény Nyugaton az egyház ezt úgy határozta meg, hogy az illetőnek el kell
hagynia a társadalmat - minden vagyonával együtt.
Ezt a tulajdont pedig újra kellett osztani az új tulajdonosok között.
Ez tehát egy nagyon praktikus módja volt annak, hogy megszabaduljunk a kellemetlen emberektől.
Lepra nem is létezett azelőtt, hogy a kereszténység általános vallássá vált Európában.
Mindig azt mondták, hogy a keresztes hadjáratokkal hozták be.
Talán volt egy-két új betegség is.
De ez a modell egy betegségről szól, méghozzá egy látható betegségről, hogy valakit
kizárjanak a társadalomból, hogy megszabaduljanak tőle.
Tehát egy Donald Trump például ma is kaphatott volna leprát, ha abban az időben él.
És akkor bírósági eljárás nélkül azt kellett volna mondaniuk: Trump úr, sajnáljuk.
Sajnos el kell hagyniuk a céget, és most itt kell élniük egy biztonságos külvárosban, és már nem léphetnek fel.
Tehát ez az, amit akkoriban bevezettek, és ami a Coviddal is újra előtérbe került, hogy azt mondták, igen, ezek
beteg emberek, és korlátozott ideig el kell őket különíteni. A lepra esetében ez csak tartós volt.
És ezt követően a radikális intézkedések alkalmazásáról is szó volt... - Rengeteg mérgező anyagot alkalmaztak, amit
ma már aligha lehet elképzelni: Arzén, higany és antimon.
Megfelelő dózisban ezek mind halálos anyagok voltak.
Más szóval, bármilyen banális betegség halálos csapdává válhat.
És ez hirtelen megint ismerősnek tűnik. Milyen volt megint a Coviddal?
Egy normális, ártalmatlan influenza, amit Covidnak hívtak. És a megfelelő gyógyszerekkel, csak Észak-Olaszországra gondolok,
az egész hirtelen halálos csapdává vált sok idős ember számára.
Ezután meghaltak egy állítólagos influenzában, bár a kezelésekbe haltak bele.
És a koncepciót már akkoriban is bevezették.
És ha valaki azt gondolná, hogy amit mondok, az túlzás, van egy szerzetes, Ábrahám Santa Clara, aki a 18.
században, vagyis a 17. századból a 18. századba való átmenet idején ezt írásban is leírta, és azt mondta:
Igen, az orvosi szakma engedélyt ad a büntetlen gyilkolásra.
És bennfentes volt, így tudta, milyen szerepet játszik az orvostudomány a társadalomban.
És most ismét ezt látjuk az összes védőoltással, ami szintén egy olyan program, amely nem
az egészségről szól, hanem az ellenkezőjéről.
És ez az egész játék, idézőjelben "játék", ez a gonosz játék, a 13. század óta hullámokban folyik, és aztán járványos
betegségként játsszák el, amikor társadalmi problémák vannak.
Ha kell az egész, ahogy most a pénzügyi válsággal együtt Covidra is szükség van, az első pestisjárvány a 14. században,
1347-ben kezdődött, egy akkori firenzei bankválság után.
Más szóval, mindig nagyon szoros kapcsolat van az egészségügy és a társadalmi fejlemények, pontosabban az
uralkodó elitet veszélyeztető társadalmi problémák között.
És ez az a pont, ahol az egészséget fegyverként használhatod.
A háttér rendkívül izgalmas.
Természetesen úgy vélem, hogy mindig sok lendület van a dologban.
Amikor a védőoltásokról beszélünk, milliárdokat lehet keresni.
Más szóval, nem mindig kell, hogy az legyen, véleményem szerint, még nincs végleges véleményem erről, de nem mindig kell, hogy
rosszindulat legyen, lehet egyszerűen csak mohóság, amikor egy olyan "drogot" fejlesztünk ki idézőjelben,
amely valójában nem tesz semmit, sőt, még kárt is okozhat.
És amivel milliárdokat lehet keresni, és amivel kormányokat lehet rábírni: Olyan fontos, olyan sok
életet ment meg, hogy mindenkinek meg kell kapnia.
Nézzük például Amerikát, ahol ma már több mint 70 ilyen oltás kötelező vagy tervezett a gyermekek számára.
Nem tudom, hogy az egyes államokban mennyire szigorúak az előírások.
De én legalább ismerem azt a statisztikát, hogy a néhány évtizeddel ezelőtti körülbelül 10 úgynevezett
védőoltásból ma már majdnem 100 van tervbe véve 18 éves korig.
És ez egyértelmű, csakis profitérdekek állhatnak mögötte, mert az emberek már évmilliók óta léteznek, és
nagyon-nagyon sokáig boldogultak ezek nélkül az oltások nélkül.
De vessünk egy gyors pillantást Amerikára.
Tehát úgy gondolom, hogy a profitérdekek még mindig nem elégségesek, mert ha megnézzük ezt a napirendet,
amely számos krónikus betegség kialakulásához vezetett.
Csodálatos, hogy ifjabb Robert Kennedy most egy nyilvános videoklipben rámutatott arra, hogy az USA-ban régen másképp
voltak a dolgok - nevezetesen, hogy más országokhoz képest az amerikaiak nem voltak betegebbek és nem éltek rövidebb ideig.
És az egész dolog csak a 80-as és 90-es években alakult ki, párhuzamosan ezzel az oltási programmal, és párhuzamosan
az általunk különböző formában fogyasztott, erősen feldolgozott, egyre inkább szintetikus élelmiszerek növekedésével.
Ezek azok a legfontosabb fejlemények, amelyek miatt az egészség valójában egyre inkább tönkrement.
És ha ezt idővel látjuk, és nincs ellenszabályozás, akkor kell, hogy legyen mögötte egy koncepció.
Mert akkor tudod, hogy ez a módszer, hogy az egészséges embereket értelmetlen gyógyszerekkel vagy rossz életmóddal
valahogy megbetegítsük, csak egy bizonyos ideig működik igazán.
Mert akkor túl sok ember lesz beteg, és nem fog működni.
És fordítva, mindig lehetett egészséges emberekkel üzletelni anélkül, hogy megbetegítették volna
őket, ahogyan ez itt is történt az elmúlt évtizedekben.
Tehát ezek a megelőző szűrővizsgálatok nem feltétlenül ártalmasak, de mégis nagy üzlet lett belőlük.
Ez tehát minden bizonnyal mindig szerepet játszik a piacra kerülő készítmények esetében.
De e káros napirend nélkül nem hiszem, hogy az összes oltás megmagyarázható lenne.
A kezdeti időkben a hangsúly ezekre a nagyon-nagyon ritka betegségekre helyeződött,
amelyek soha nem jelentettek társadalmi problémát.
Tehát a kanyaró, a mumpsz, ezek mindig is nagyon alacsony esetszámúak voltak minden társadalomban.
És ezt erőszakkal megakadályozni, azzal a megközelítéssel, hogy nullára csökkentjük, ami teljesen értelmetlen, ami semmilyen
biológiai folyamat esetében nem lehetséges, olyan koncepció, amely nem lehet hosszú ideig üzletileg
életképes, mert akkor nagyon rövid időn belül leleplezi magát.
Sokan azt mondják, hogy most már nem csak a gyógyszeripar áll emögött, hanem a népességcsökkentés.
És ezt nyíltan ki is mondják - Római Klub, állítólag túl sokan vagyunk ezen a világon.
Természetesen meg kell mondani, hogy ezek a tömeges oltások és egyéb orvosi beavatkozások elsősorban azokat
az országokat érintik, ahol nem születik túl sok gyermek, ahol a népesség állítólag csökken.
Most egy ellenérvet kellene feltételeznünk: Miért nem végeznek ilyen orvosi kísérleteket,
ha így akarjuk nevezni őket, például Afrikában?
Vagy Ázsiában, ahol hatalmas országaink vannak. Nos, Kína lakossága csökken.
De India pont az ellenkezőjét mutatja, ott több mint egymilliárd ember él, akik nagyon
boldogan szaporodnak, mint a szegényebb kultúrákban.
Akkor miért csinálnak itt olyan sokat ilyen dolgokat, ott pedig látszólag egyáltalán nem?
Nos, ez főként ott történt.
Ha megnézzük az elmúlt néhány évtizedet, ezek az oltási kísérletek Afrikában és Indiában zajlottak, azzal az egyértelmű szándékkal,
hogy károsítsák a lakosságot és terméketlenekké tegyék.
Tudomásom szerint Indiában folyamatban van néhány per Bill Gates ellen ebben a tekintetben.
És Afrikában is volt ez a nagy kampány, ahol ezt a tetanusz elleni oltással csinálták, amit szerintem
hathavonta kellene megismételni, ami már nem volt érthető még azok számára sem, akik az oltás hívei.
És ahol a katolikus egyházon belüli aktivisták felfedték, hogy olyan anyagok vannak benne, amelyek állítólag meddőséget okoznak.
Az egészet aztán természetesen ennek megfelelően leállították.
Ez a felfedezés után már nem volt tartható.
És az oltási szkepticizmus, finoman szólva, most rendkívül magas ezekben az úgynevezett fejlődő országokban.
Más szóval, ha látnak egy oltócsoportot fehér emberekkel érkezni, az elég nekik.
Az oltócsoportokat újra és újra megverték, és úgy tértek vissza, hogy semmit sem értek el.
Azt hiszem, hogy az elmúlt évtizedekben a lakosság körében az elfogadottság nagyjából a nullára csökkent.
Most már láthatjuk, hogy egy teljesen értelmetlen oltási kampányt, mint amilyen a gázai volt, csak a
tűzszünet teljesen groteszk feltételei között lehetett végrehajtani - ahol az emberek nem tudtak elmenekülni.
És talán ez a fegyverszünet újabb esélyt adott nekik arra, hogy kifújják magukat, és némi élelemhez és friss vízhez jussanak.
De azzal a feltétellel, hogy a gyermekeik számára is visznek magukkal egy ilyen oltást.
Tehát ez nyilvánvalóan csak ilyen kényszerű körülmények között volt lehetséges, mert más országokban,
ahol a lakosság még menekülhet, azonnal elmenekülnének.
Ha megengedi, hogy röviden félbeszakítsam, ez az, ami Gázában elindított - ez lett volna az a téma, amire vissza akartam térni.
Nagyon meglepett, hogy a Nyugat miért állítja be magát most nagy jótevőnek, aki beoltja ezeket a szegény gyerekeket.
Melyik oltás volt az? És van ennek az oltásnak bármilyen alapja arra, hogy azt mondják, hogy hasznos az embereknek?
Igen, tehát ez a gyermekbénulás, ami teljesen abszurd.
Először is, ellentétben ezekkel az állandó mainstream állításokkal, a gyermekbénulás
nem fertőző betegség, nem vírusos betegség.
A gyermekbénulás inkább egy olyan jelenség, nevezetesen a petyhüdt bénulás, amely toxinok hatására következik be.
Abban az időben, a 20. század első felében a mezőgazdaságban használt növényvédő szerek
révén, először az arzén, majd később a DDT alapján.
De más toxinok is okozhatnak petyhüdt bénulást bármely életkorban, egyszerűen azért, mert a felhasznált toxinok
általában mind olyan toxinok, amelyek az idegsejtekre hatnak.
És persze minél kisebb a gyerek, azaz minél fiatalabb az illető, annál kisebb az elosztási térfogata, annál mérgezőbb.
És ezért a gyermekbénulás akkoriban főleg a gyerekeket érintette, bár mindig voltak beteg felnőttek is.
Mindenesetre a gyermekbénulásnak nincs értelme, mert a mérgezést semmilyen oltással nem lehet megelőzni, az lehetetlen.
A második dolog pedig az, hogy bizonyos betegségek természetesen előfordulnak a vészhelyzetben lévő területeken, a
vízszennyezés és az élelmiszerhiány okozta fertőző betegségek.
Aztán ott van az influenza, az összes hasmenéses betegség, az összes ilyen betegség - gondoljunk csak a kolerára és
a tífuszra, tulajdonképpen ennyi - vagy a vérhas, amelyek veszélyesek, ha valahol háború van, járványveszély.
De a gyermekbénulás nem fordul elő, hacsak nem használnak például mérges gázt.
Ha mérges gázt használtak, akkor természetesen idegmérgezés és ennek megfelelő bénulások is bekövetkeztek volna, amelyeket aztán
természetesen a gyermekbénulásnak tulajdoníthattak volna, mondván, hogy poliovírus markereket találtak valahol a szennyvízben.
De alapvetően, ahogyan azt a háborús övezetekből tudjuk, az évszázadok során soha nem volt
gyermekbénulásos járvány az ellenségeskedésekkel összefüggésben.
Ez tehát ismét elég világosan mutatja, hogy itt egy teljesen más napirend működik, és hogy egy káros napirendet, egy
meddőségi napirendet kell feltételeznünk a lakosság körében.
Teljesen utánaolvasott a gyermekbénulás elleni oltás mellett szóló érveknek ebben a háborús övezetben?
És ez is nagyon furcsának tűnik számomra. Valamilyen számadatokkal kellene bizonyítani, hogy valóban előfordulnak ilyen esetek.
Igen, amennyire én tudom, egyetlen olyan esetről beszéltek, ami bekövetkezett volna, bármi is okozta volna ezt a bénulást.
És ez az egyetlen eset azzal fenyegetne, hogy azonnali tömeges járványt okozna.
Szóval manapság már nem sok mindenre van szükségünk. Ez a híres rizses zsák, ami
valahol felborul, és az emberek azonnal reagálnak.
Ez az Egészségügyi Világszervezet tipikus magatartása, hogy valójában semminek sem kell lennie.
A Covid-19 tesztekből tudjuk, hogy körülbelül 7000 ember volt, akiknek a tesztje pozitív volt - azt sem
tudjuk, hogy volt-e köztük beteg ember -, amikor a világjárványt világszerte meghirdették.
És az a tény, hogy például a kanyaróról nemrégiben ismét jelentették, hogy világszerte 20
százalékkal nőtt a kanyarós megbetegedések száma.
De ha aztán végigolvassuk az Egészségügyi Világszervezet kiadványát, rájövünk, hogy
szimulációkról van szó, hogy nincsenek mögötte valós számok.
És még azt is kijelentik ebben a dokumentumban - mivel a világszerte jelentett valós megfigyelési adatok valójában
alulbecsülnék a forgatókönyvet - extrapolációkat végeztek.
Ez tehát az extrapoláció szó második jelentése, hogy a szimulációs modellek most olyan számokat generáltak,
amelyek egyáltalán nem lehetnek helyesek. És akkor lehet vizsgálni az egyes országokat és a halálesetek számát.
Ez egyáltalán nem illeszkedik az elmúlt évtizedek publikált adataihoz, ahol valahol néhány száz eset fordult elő,
akkor évente több tízezer esetnek kellene előfordulnia ahhoz, hogy ez a lakosságot érintő kockázat egyáltalán fennálljon.
Tehát ebből látjuk, hogy egyáltalán nem függ a valós eseményektől, hanem csak kirúgod őket és igényt tartasz rájuk.
Ha pedig olyan vizsgálatot végeznek, amely nem mond semmit - mint a Covid, a PCR-teszt esetében tudjuk -, akkor
azonnal közzétehetnek olyan eseteket, amelyeknek állítólag létezniük kellett volna, de soha nem is léteztek.
Aztán ez megjelenik a világ összes újságjában, és a katasztrófa ott van - és félelem támad.
Ezért is említettük ezt a "Hauptsache Panik" című könyvünkben a járványos történetben, ami a döntő pont.
Az emberek mindig csak félelmet próbálnak kelteni, mert a félelem miatt az emberek nem gondolkodnak tisztán.
És nagyon könnyű manapság félelmet kelteni a médiában azáltal, hogy számadatokat, hatalmas veszélyeket és
lehetőségeket hoznak nyilvánosságra, még akkor is, ha a helyszínen senki sem tudja ellenőrizni, hogy ezek léteznek-e.
És amikor valaki megteszi, rájön, hogy ez semmiség.
A probléma mindig ott van, ahol nem vagy.
A problémák úgy tűnik, hogy ezek a matematikai játékok, amelyeket a Covid-járványban láttunk, az ún.
De ugyanezt látjuk az éghajlati kérdésben is, ahol szintén pánikot keltenek bizonyos számítások,
amelyek a gyakorlatban egyáltalán nem láthatóak.
És mindenhol manipuláció folyik, beleértve a belépési pontokat is.
Ezeknél a világjárványos történeteknél például egyáltalán nem bízom ezekben a szennyvízben végzett mérésekben.
Ezt fizikailag is kiszámoltam.
Ez olyan lenne, mintha egy cukorkristályt dobnék egy úszómedencébe, másrészt meg tudom
mérni, nem tudom. Ezt több tudós is elmondta nekem.
Nos, szerintem ez hókuszpókusz.
Ugyanez a helyzet a 20 mérőállomással a tengerben, hogy meghatározzuk a hőmérsékletet, és azt
mondjuk, hogy tudjuk, milyen volt 100 000 évvel ezelőtt.
Szóval az egész egy nagy marhaság, ezek a mérések. Talán visszatérünk a kanyaró témájára.
Ez jelenleg Németországban is visszatérő kérdés, mert ott egyfajta közvetett kötelező védőoltás van.
És van egy dolog, ami érdekel engem, azt hiszem, tőled hallottam egy MWGFD rendezvényen:
Ezek a gyermekbetegségek valójában pozitív hatással lehetnek az emberekre is. Igaz ez?
Igen, a gyermekbetegségek olyan régiek, amennyire a történetírás egyáltalán enged bizonyítékot rájuk.
Mindig is léteztek, és a mi időnktől eltérően soha nem nyilvánították őket problémának.
Ismerünk tehát kanyaró, himlő, skarlát és rubeola leírásokat a korábbi évszázadokból, amelyekből
következtethetünk arra, hogy ezekről a betegségekről van szó.
De először is azt mondták, hogy ezek gyermekbetegségek, és a gyerekek túl fogják élni az egészet.
És csak itt tudtuk meg, hogy igen, a felnőttek is veszélyeztetettek.
Másodszor, hogy ez halálos lenne.
Olyan abszurd dolgokat mondtak már a kanyaróról, még a jelenlegi kontextusban is, hogy minden 100 kanyarósból egy
meghalna, holott mindezidáig minden 1000-ből egyről beszéltünk.
Ez azonban már nem igaz az iparosodott országokra. Legfeljebb egy az 5000-ből, ami azt jelentené, hogy 50 kanyarós megbetegedés
esetén Németországban 100 évente egy haláleset következik be.
Aztán ott van a nagy kérdés, hogy ez a haláleset valóban a betegségnek köszönhető-e.
Mert ezt csak akkor mondhatnád, ha a betegség kezeletlen maradna. És a kezeletlen
kórfolyamatban valaki az életből a halálba kerül.
De ki marad kezeletlenül? Az iparosodott országokban senki.
Ez azt jelenti, hogy a kezeléseket elvégzik. És mindezeknek a kezeléseknek vannak kockázatai.
És különösen a kanyaró esetében van néhány tanulmány, amely megállapította, hogy ez a rendkívül magas láz,
amely rövid időre akár 41 fokig is emelkedhet, nagyon fontos gyógyulási reakció a beteg ember számára.
És amikor ez a lázas időszak véget ér, a betegség elmúlik, és túléled az egészet. És vége, és életre szóló immunitásod lesz.
Sok generáción keresztül azonban az orvostudománynak nem volt más célja, mint a tünetek, köztük a láz megszüntetése.
Ez azt jelenti, hogy már 38,5 fokos testhőmérsékletnél is a megnövekedett
testhőmérsékletet már leküzdik a láz csökkentése érdekében.
Ez pedig megzavarja a szervezet gyógyító mechanizmusait is, így feltételezhető, hogy az a néhány
haláleset, amely valóban bekövetkezik, valójában az ilyen helytelen kezeléseknek köszönhető.
Arról nem is beszélve, hogy más drogokat is használnak kísérleti jelleggel, amelyeknek szintén káros és végzetes
következményei lehetnek, különösen a gyermekek esetében.
De ezt összefüggéseiben kell látni.
Tehát tudom, hogy néhány olyan halálesetről, amelyet Németországban az elmúlt 20 évben jelentettek be, és amelyek
felnőtteknél kanyaró miatt következtek volna be, hogy ezek olyan esetek voltak, amikor a felnőtteket beoltották,
mert féltek a kanyarófertőzéstől, mert a gyermekük megbetegedett, és röviddel ezután meghaltak.
Ahol azt kell mondani, hogy igen, a kanyaró volt az, ami még nem is volt? Vagy az oltás volt?
Tehát szinte biztosan az oltás volt az, ami a hagyományos orvoslás szerint is ellenjavallt, ha járvány van, ha
egy esetleges fertőzés fenyeget, akkor nem szabad oltást kapni, még akkor sem, ha hiszünk a védőoltásokban.
És ez most ismét megtörtént a Covid-19-cel.
Világméretű világjárványt állítanak, és oltási kampányt szerveznek.
Ez ellenkezik a hagyományos orvoslás szabályaival, amely 300 éven keresztül ismételten propagálta ezeket a védőoltásokat.
Sok olyan dolog, ami megmozgatja az embereket, nagyon szép történetet rejt magában.
És a történet mögötte - mert az oltás jól hangzik:
Egy kis mennyiségű anyaggal immunizálnak, és ezután bizonyos immunitást szerezhetsz.
Ami engem meglep, és amiről nem beszélnek eleget, az az, hogy az emberek elfelejtik, hogyan jutnak be a betegségek a szervezetbe.
A betegségek nem injekcióval jutnak be semmilyen izomba vagy a véráramba, hanem az orron, a
szájon, a nyálkahártyán keresztül, bárhonnan.
És itt az a kérdés, hogy egy működő oltást, ha van ilyen, nem ott kellene-e kezdeni.
Igen, ez egy nagyon fontos kérdés, amit felvetett.
Teljesen természetellenes akár késsel, akár tűvel mérgező anyagokat juttatni a szervezetbe.
Ez testi sértés és semmi más, először is. És ez egy riasztó helyzet a szervezet számára.
Hasonlóképpen, ha elesünk a kerékpárral, felhorzsoljuk a térdünket, és az úton lévő szennyeződések bejutnak a szövetekbe,
az immunrendszernek a lehető legjobban kell reagálnia.
De ez nem a természetes helyzet egy fertőző betegség esetében.
A fertőző betegség, ahogy ön helyesen mondta, valahogyan a bőrön, a nyálkahártyán keresztül szívódik fel.
Sok mechanizmus még ma is tisztázatlan. És vannak védekező mechanizmusok is.
Ez az, amire a mi biológiánk és a bolygó többi emlősének biológiája specializálódott.
És ha most befecskendezek egy anyagot valahová a vállizom szövetébe, ami valóban kiválthat egy értelmes
mechanizmust az immunrendszerben, ez nem jelenti azt, hogy a normál belépési helyen valóban történik valami.
Az amerikai oltásapologéta, Fauci úr nagyon későn ismerte el, hogy ennek valójában semmi értelme.
Hogy ha valamit, akkor azt az orrnyálkahártyán keresztül, spray és hasonlók útján tenné.
De nyilvánvalóan nem tudtak. Ma sem tudnak. Nem működik.
Egyszerűen nincs bizonyíték arra, hogy ezeknek az intézkedéseknek valóban van értelme. És körülbelül 250 évvel ezelőtt volt egy
angol sebész, aki ezt bebizonyította ezekkel a himlő elleni oltásokkal, amikor ezt a himlő szubsztrátumot, ezt a
himlő gennyet a bőrbe juttatta anélkül, hogy az vérzett volna.
Vagy még mélyebben a bőr alá és az izmokba, majd megfigyelte, mi történik.
És a kívánt reakció, hogy ezek az oltási pattanások megjelentek, csak akkor következett be, amikor a bőrbe tette, de nem mélyen.
Ebből már akkor arra a következtetésre jutott, hogy a himlőoltás csak a kívánt immunválaszt váltja ki, és
nem veszélyes, mert a bőrben marad, és nem folyik vér.
És ez egy alapvető felismerés, mert ami az immunválaszt kiváltja bennünk, az a bőr vagy a
nyálkahártya. De nem a bőr alatti zsírszövet és nem az izmok.
És megkockáztatom, hogy ha a ma Covidnak nevezett oltásokat csak a bőrbe adták volna be, vérrel való
érintkezés nélkül, akkor semmi hasznunk nem lett volna belőle.
De valószínűleg senkit sem láttunk volna halottnak vagy betegnek.
A kár valószínűleg kisebb lett volna, igen.
Az üzletet meg lehetett volna kötni.
Ez visszavezet minket a beszélgetésünk kiinduló pontjához, hogy nyilvánvalóan nem csak az üzletről van szó.
Mert ha csak a Covid-19 oltásokkal akartak volna üzletet kötni, akkor csak sóoldatot használhattak volna.
Akkor nagyon jól ment volna. Nem lett volna fejlesztési munka.
Nem történt volna kár. És mindenki boldog lett volna.
Elkezdhetted volna a következő műveletet.
De ha őszinték vagyunk, ez feltűnő lett volna.
Természetesen számítani kell arra, hogy valaki valamelyik laboratóriumban vizsgálódni fog.
De hosszú időbe telt, amíg a dolgok kiderültek.
És ezek közül a tételek közül több nyilvánvalóan placebó is volt, amint azt a tanulmány kimutatta. Senkit sem zavartak.
És ha a végén nem keletkezik kár - ezt látjuk, kártérítés, mindezek a dolgok.
Tehát nagyon jó üzletet köthettél volna a lehetséges kár nélkül.
És ezért az üzlet önmagában nem magyarázat.
Ami természetesen amellett szól, hogy valami nagyobb baj történt, az a hadsereg bevonása.
A tábornokok mindenütt tevékenykedtek - Amerikában, Németországban és Ausztriában.
Ez felveti azt a kérdést, hogy az egészségügyi ügynökök miért jelentenek ilyen mértékű katonai problémát.
Ezt is meg lehet magyarázni úgy, hogy legyen értelme, mert ez olyan nagy fenyegetés, olyan nagy veszély volt.
De két dolgot láttunk, és erre még visszatérhetünk.
Egyrészt ez a feltételezett Covid-kór, ami végül is nem igazán találta el a célt.
Emberek nem haltak meg, sehol nincs releváns többlethalandóság. Ez az egyik oldala a dolognak.
De a második oldal is az, és itt talán egy kicsit a saját érvelésünk ellen beszélünk:
Ezek az oltások, amelyekről tudjuk, hogy nem működnek, nem hozzák azt a hatást, amit ígértek, de aligha ölnek.
Ezt olyan provokatívan kell kimondani. Túl kevés ember hal bele.
Persze, hogy rossz, az első haláltól, az első sérülttől kezdve. Ez teljesen világos.
És egyetlen államnak sincs joga ahhoz, hogy bárkit megöljön vagy megsebesítsen - önkényesen.
De az igazság az, hogy amitől féltünk, amitől olyan nagyszerű elmék, mint Bhakdi professzor féltek, hogy az
emberek meghalnak, mint a legyek, hogy az oltottak fele holtan esik össze, ez nem történt meg.
Igen, de nem hiszem, hogy ez az oltásoknak köszönhető.
Bár egyeseket placebóként adtak, másokat nyilvánvalóan nagyon alacsony dózisban is beadtak, ami csak
korlátozottan volt alkalmas arra, hogy kárt okozzon, sok oltásra ilyen értelemben nem került sor.
Először is, vannak olyan statisztikák, amelyek azt mutatják, hogy a vakcinák károsodása sokkal kisebb a meleg
országokban, ahol a hűtési láncot nem lehetett fenntartani.
Ezt nem terveztük. Akkor sokkal több történt volna.
A másik dolog pedig az, hogy a károkozás lehetősége még nem ért véget.
Végül is, még mindig láthatjuk, hogy a halálesetek és a meddőség folytatódik.
A születési arányszámok még mindig a pincében vannak.
Más szóval, ez egy nagyon hosszú távú hatás, amelyet terveztek.
És persze ott van még az is, hogy sok hamis oltás volt.
Németországban ez a szám 10-15 millióra tehető.
Talán jóval több olyan ember hamis oltási kártyája is van, akik végül is nem kaptak oltást.
És ez természetesen megmagyarázza, hogy miért nem még nagyobb a kár.
Ha ezt úgy végezték volna el, hogy tényleg mindenki megkapta volna ezeket az injekciókat, még egy bizonyos placebokomponenssel
együtt is, akkor teljesen más halálozási arányt kaptunk volna.
És egyébként is úgy tervezték, és valamilyen formában továbbra is úgy fog történni, hogy az
ilyen injekciókat ismétlődően fogják beadni.
Ahogy mondják, évente legalább egyszer be kell oltani az ilyen légúti betegségek ellen.
És akkor természetesen ez a kárpótlási potenciál növekszik.
Azt is láttuk, hogy két, három vagy négy injekció azonnal a betegségek számának exponenciális növekedéséhez vezet, amelyek
aztán - még egy ilyen vegyes krónikus képet mutató, sokféle betegség esetén is, amelyek a különböző szervek
érrendszeri károsodása miatt különböző tüneteket is okoznak - már egyáltalán nem kategorizálhatók.
És minden bizonnyal ez volt a fontos dolog a károsodás elvével kapcsolatban, hogy nem lehet egyszerűen egy
egyértelmű mechanizmushoz rendelni egy klinikai képpel, de a végén azt lehet mondani, hogy a károsodás:
Nos, a korábban már ismert betegségek, a rák bizonyos típusai, a szívroham és a stroke csak egy
kicsit gyakoribbak, de ezek ugyanazok a betegségek.
Mi köze ennek az injekcióinkhoz?
A rejtőzködés nagyon fontos szempont.
Ami nagyon furcsa az egészben, az az, hogy tényleg mindenkinek be kellene oltania magát.
Ez a több milliárd emberre való kiterjesztés már nem magyarázható logikával.
És azt is nagyon nehéz, sőt lehetetlen megmagyarázni, hogy miért játszott mindenki.
Azt hiszem, ez sok embernek megfordult a fejében a világjárvány első néhány hónapjában.
Hogy lehet az, hogy az ellenséges hatalmi blokkok mind azt mondják, hogy jaj, mi is
csatlakozunk, beadjuk a lakosságot különböző eszközökkel.
De mégis, alapvetően szinte mindenki játszott.
Korunk már nagyon előrehaladott állapotban van.
Engem még mindig érdekelne egy olyan téma, amit előre megbeszéltünk.
Az egész a szociálpolitikáról szól. Merre tart a társadalom?
És nagyon érdekes összehasonlítást tett a múlttal, hogy ezek a most tervezett intelligens városok, a 15 perces városok
nem új koncepció, hanem már a középkorban is léteztek ilyenek.
Igen, tehát a mozgás szabadsága, amit az elmúlt évtizedekben megismertünk, hogy nemcsak szabadon mozoghatunk bármelyik
irányba, bármikor, hanem egyszerűen felszállhatunk egy közlekedési eszközre, és átmehetünk
más kontinensekre, ez már régóta nem létezett.
És nem csak azért, mert az utazás nagyon drága volt, és nem álltak rendelkezésre a megfelelő
közlekedési eszközök, hanem mert egyszerűen nem volt szabad.
Abban az időben, különösen a német területeken, sok kis fejedelemség létezett, különösen akkor, amikor 1000
évvel ezelőtt, a skandináv lovagok és szerzetesek európai térhódítása után uradalmakként jöttek létre.
Ezek olyan területek voltak, talán 10 vagy 20 kilométer átmérőjűek, amelyek az egész uradalmat jelentették.
És csak az urak, azaz a nemesség, akik szabadon mozoghattak, távozhattak.
Az egyszerű polgárok, a földművesek és a városi településen élők azonban csak kifejezett engedéllyel tehették
ezt meg. Ellenkező esetben azonnal börtönbe kerültek.
Johann Sebastian Bach zeneszerzővel is megtörtént a közismert eset, aki szintén elköltözött a weimari hercegségből.
Aztán egyszerűen négy hétre a lyukba tették, és a felesége nem tudta, hol van valójában, vagy
hogy visszajön-e. Ez volt tehát a szokásos eset.
És különösen azoknak, akik erődített városokban éltek, városfalakkal védekeztek - ahogy most nekünk is mindig és
mindenhol védelmet ígérnek -, hogy az ellenség ne jöjjön.
De ahová nem olyan könnyű bejutni, onnan nem olyan könnyű kijutni.
Más szóval ezek a városkapuk éjszaka is zárva voltak. Senki sem tudott kijutni.
Más szóval, legfeljebb napközben lehetett kimenni, és még akkor sem lehetett szabadon mozogni.
Jó okod kellett, hogy legyen arra, hogy elmenj valahová a városból.
Ha valakinek volt egy földje, amit kint kellett megművelnie, az jó ok volt.
A Covid-korszakra emlékeztet, amikor még úgy hívták, hogy ... - Még mindig Kurz volt kancellár jut eszembe, aki arról filozofált,
hogy a séta elég jó ok-e arra, hogy elhagyja a bejárati ajtót.
Persze, alapvetően ott is hasonló volt a helyzet.
Más szóval, a városok mind nagyon kicsik voltak - 5000 lakosúak és fallal körülvéve - el lehet képzelni.
Ez volt az a híres 15 perc, amelyet most újra beígértek a nyilvánosságnak.
Bizonyos mértékig biztosan mozoghattál, de azon túl nem.
És ez pontosan a mozgás ellenőrzése, amely a tekintélyelvű társadalmak nagyon fontos eleme.
És ez már önmagában is mutatja, hogy hová tart az egész.
Ez nem az emberek védelméről szól, hanem az ellenőrzésről.
És ha visszamegyünk 1989-ig, amikor Németországban, az NDK-ban leomlott a fal.
Az egyik fő ok akkoriban a mozgásszabadság korlátozása volt.
Az utazás szabadsága volt a fő ok, ami végül is ezt a hordó túlcsordulását okozta.
Nem a szabadság hiánya vagy más elvont dolgok, hanem az, hogy az emberek nem csak más keleti blokkbeli országokba akartak
utazni, hanem nyugatra is, valahová a Déltengerre vagy máshová.
Az emberek bizonyára irigykedve néztek a Nyugatra, ahol rövid időn belül engedélyezték a szabad mozgást.
Most már egyre kevesebb, a légi közlekedés állítólag megszűnik.
De a DDR nagyon jó téma. Talán majd röviden foglalkozunk vele.
Mindig azt ígérik nekünk, hogy meg leszünk védve.
Meg akarnak védeni minket az éghajlatváltozás, a vírusok és mindenféle más dolgok ellen.
Olyan szegény emberek vagyunk, akik semmit sem tudnak egyedül csinálni, és szükségünk van egy államra, hogy megvédjen minket.
És állítólag így jött létre az NDK diktatúra.
Az a tény, hogy sok vállalatot privatizáltak - vagy az összeset, vagy kisajátítottak, azt kell
mondani -, szintén a higiéniai diktatúra hátterében állt.
Így egyre több olyan dolgot fejlesztettek ki és találtak fel, amelyekre a vállalkozóknak figyelniük és befektetniük kell.
És még akkor is az emberek védelméről és egészségük megőrzéséről szólt az egész.
Amit mond, az teljesen igaz.
Az NDK-ban, amikor ezt a szocialista állammodellt akarták létrehozni - a feltételek hasonlóak voltak, mint Nyugaton a
háború után -, az volt az elképzelés, hogy a mezőgazdaságban, a kereskedelemben és az iparban még mindig
lesznek magánvállalkozások, amelyeket államosítani akartak.
És természetesen ott is lehetett kötelezően eljárni, és néhány esetben meg is tették.
Így a Nyugat-Németországgal határos övezetben az embereket egyszerűen deportálták, a
működő tőkét pedig egyszerűen kisajátították.
De egyébként a társadalom egészét tekintve ez nem volt és nem is lehetett ilyen könnyen megtenni.
És akkor meg kell találni az okokat.
Ahogyan most is találhatsz okot arra, hogy azt mondd:
Igen, nem akarunk ártani neked, ez a saját érdekedben történik.
Az egészség pedig mindig jó érv.
Az állam gondoskodik az egészségügyről - az immunizáció az egészségügy, a szűrővizsgálatok az egészségügy és mindezek a
dolgok -, bár végső soron ez csak ellenőrzés és felügyelet.
És így éltek vissza az egész dologgal akkoriban az NDK-ban. És olyan higiéniai előírásokat hozott létre,
amelyeket egyre nehezebb volt teljesíteni, ahogyan azt most a középvállalkozásoknál tapasztaljuk.
Nem csak az egészségügy, de gondoljon az összes minőségi tanúsítványra is.
Most például a termékbiztonság. Egyre szigorúbb követelmények, amelyek egyre nevetségesebbek. Már láttam ilyet:
Ha valaki most zenei CD-t árul, akkor az internetes katalógusának alján egy képet is kell
elhelyeznie, amely a CD-borítót és magát a CD-t mutatja.
Ez minden CD-nél pontosan ugyanolyan, de nem számít, le kell képezni.
Ez azt jelenti, hogy további folyamatokat kell végrehajtani.
A leírásokat ki kell bővíteni. Mindez pénzbe kerül - és nem segít.
A nagyvállalatok ezt még valahol a nyereségük keretein belül tudják kezelni.
Általában elegendő személyi erőforrással is rendelkeznek.
De a három, négy, öt, tíz alkalmazottal rendelkező kis cég valójában már a szakadék
szélén áll, nem bírja tovább, és akkor leáll.
Rendben. Rendben. Aztán elvesztettél még néhány céget.
És így oldották meg ezt akkoriban az NDK-ban.
És így most a mi társadalmunkban is megfigyelhető ezeknek a kis- és középvállalkozásoknak az "áramvonalasítása" - idézőjelben -.
És különösen az orvostudomány mindig olyasmi, amit úgymond könnyebben "intézkedésnek" tekintenek, mint másokat.
Mert mindenki azonnal azt mondja - amilyen medikalizált a társadalom: "Igen, ha ez jót tesz
az egészségünknek, akkor bele kell mennünk".
Az, hogy ez aztán a vállalat létébe kerül, már más kérdés.
Akkor egy megjegyzéssel szeretném zárni:
Dr. Reuther számos izgalmas könyvet írt.
Megtalálhatja őket cikkünkben, az interneten vagy az Amazonon. De szerintem kifizetődő.
Rövid betekintést kaptunk abba, hogy milyen sok olyan téma van, amit érdemes tudni az orvostudományról.
És én személy szerint mindig többet akarok, amikor hallgatlak.
Igen, örülök. Köszönöm az interjút.
Köszönöm.
A valóban független újságírás csak az Ön támogatásával lehetséges.
A Report24 ellen hozott antidemokratikus intézkedések közé tartozik a számlatörlés.
Kérjük, mindig ellenőrizze aktuális banki adatainkat a report24.news//support oldalon. Köszönjük szépen.