ASV patents US2903188A tika reģistrēts 1959. gadā.
Šajā izgudrojumā aprakstīta metode, ar kuras palīdzību jau izveidojušos bīstamos laikapstākļu
veidojumus var atgriezt to sākotnējā stāvoklī.
Tas var ietekmēt tropisko ciklonu, piemēram, viesuļvētru, taifūnu u.c., attīstību.
Ieviešot mākoņu veidojumos sudraba jodīdu, cementu, alumīnija oksīdu vai cinku un citas vielas, tiek panākts, ka no
tiem līst lietus, tādējādi novēršot tropisko vētru draudus.
Lai gan šis patents, iespējams, joprojām bija paredzēts cilvēces labā, to pašu nevar teikt par ASV
patentu US20030085296A1, kas tika piešķirts 2001. gadā.
Šajā patentā aprakstīts process, kurā megageneratori tiek izmantoti, lai radītu milzīgus skaņas viļņus,
kurus var izmantot, lai radītu, pastiprinātu vai virzītu viesuļvētras, tornado vai lietusgāzes.
Ja mums jau tik ilgi ir bijuši līdzekļi, lai vadītu tropiskos ciklonus, kāpēc šīs vētras joprojām notiek - vai šīs
metodes pat tiek izmantotas ģeopolitisku interešu vārdā?
Rūpīgāk izpētot, tam jau ir pazīmes, kā to rāda 2001. gada 11. septembra piemērs.
Mēs visi atceramies saulaino laiku uzbrukuma Pasaules tirdzniecības centram laikā.
Mazāk zināms ir tas, ka šajā dienā viesuļvētra Erīna virzījās uz Ņujorku ar vidējo ātrumu 195 km/h.
Ņujorku viņš būtu sasniedzis 12. septembrī.
Tomēr plašsaziņas līdzekļos par to netika ziņots.
Brīdinājumus par vētru izdeva tikai trīs Ņujorkas lidostas.
Agrāk viesuļvētru laikā evakuācijas nebija nekas neparasts.
Vai tas varētu būt tāpēc, ka viņi zināja, ka viesuļvētra Erīna tuvojas uzbrukumam?
- Un patiešām: 11. septembra rītā pulksten 08:00 Erīna pagriežas taisnā leņķī, pirms sasniedz sauszemi.
Kāpēc šajā gadījumā bija svarīgi, ka viesuļvētra novērsās?
Mēs jau esam ziņojuši raidījumos par to, ka oficiālā versija par teroristu uzbrukumu Pasaules
tirdzniecības centra ēku kompleksam nevar būt patiesa:
Ja viesuļvētra "Erīna" Ņujorku būtu sasniegusi 12. septembrī, uzbrukums Dvīņu torņiem nebūtu atstājis tādu ietekmi,
jo cilvēki būtu koncentrējušies uz vispārējiem postījumiem.
Tas būtu padarījis gandrīz neiespējamu īstenot turpmākos pretterorisma pasākumus.
Vai laikapstākļu ieroči tiek izmantoti biežāk, nekā mēs domājam?
1 1952. gadā naktī no 15. uz 16. augustu Anglijā, Devonas grāfistē, tika appludināta Lynmouth pilsēta.
Bojā gāja 34 cilvēki.
Pēc vairākiem gadiem lietas tika publiskotas:
Operācijas "Cumulus" laikā Karaliskie gaisa spēki naktī mākoņus virs apdzīvotās teritorijas inokulēja ar sudraba jodīdu.
Tikai 30 minūtes vēlāk lietus sāka līt, pārvēršoties par nāvējošu lietusgāzi.
2 No 1966. gada oktobra Vjetnamas kara operācijas "Popejs" laikā ASV gaisa spēki izmantoja sudraba
jodīdu, lai pastiprinātu tradicionālās musonu lietusgāzes.
Tādējādi vjetnamiešu galvenās apgādes līnijas pārvērtās dubļu bedrē.
3 No 1980. līdz 2021. gadam Vācijā regulāri notika ārkārtēji plūdi īsi pirms federālajām vēlēšanām.
Tajā amatā esošie politiķi, kas parādījās uz vietas, paši sevi izvirzīja uzmanības centrā.
Vai tā ir tikai sakritība?
Daži no minētajiem scenārijiem nav dokumentēti, bet citi ir reģistrēti un dokumentēti.
Tomēr viens ir skaidrs - tie, kas kontrolē laikapstākļus, var veicināt vai sagraut veselu ekonomiku, un tie,
kas prasmīgi ietekmē klimatu, var nopelnīt lielu naudu.
Dārgie skatītāji, turpināsim piesardzīgi, bet uzmanīgi vērot cēloņus un sekas, lai savstarpējās saiknes un
noziedzīgās darbības tiktu atklātas līdz pašiem pamatiem.