ÜRO (ÜRO) liikmesriigid oleksid pidanud 10. ja 11. detsembril 2018 Marokos allkirjastama nn turvalise,
korrapärase ja korrapärase rände ülemaailmse kokkuleppe.
Selle pakti keskmes on see, et igasugused sisserändajad - sõltumata nende õiguslikust staatusest - on
võrdsed tõeliste pagulastega, kellel on kaitsestaatus.
See tähendaks, et nende uute ÜRO suuniste kohaselt rikuksid riigid tulevikus "inimõigusi", kui nad
saadaksid ebaseaduslikke sisserändajaid välja või kriminaliseeriksid ebaseadusliku piiriületuse.
Paljudes riikides oli sellele vastuseis.
Austria näiteks teatas juba 2018. aasta oktoobris, et ta ei kirjuta rändepaktile alla.
Šveitsis otsustas parlament samuti mitte ühineda rändepaktiga 2024. aasta lõpus.
Peatoimetaja Anian Liebrand teatas sellest julgustavast uudisest oma "SchlussPunktis"
"Schweizerzeit" 2024. aasta viimases, 20. detsembri numbris.
- Siin on väljavõte sellest:
"Šveits ei ühine ÜRO rändepaktiga.
Pärast Riiginõukogu astus talvisel istungjärgul lõplikult vastu ka Riiginõukogu.
See tähendab, et mainekas projekt, mille föderaalnõukogu tahtis allkirjastada juba 2018. aastal, on saanud
laevaõnnetuse, kuid see peatati toona parlamendi surve tõttu.
Kriitiliste vaatlejate sõnul oleks pakt sillutanud teed omamoodi "isikute ülemaailmsele vabale liikumisele" ja üksikud
riigid oleksid kaotanud suveräänsuse sisserändeküsimustes.
- Sisserändajatele tuleks anda õigus asuda elama sinna, kuhu nad soovivad.
Rahvusnõukogus kritiseeriti teravalt ka seda, et rändepaktiga ette nähtud sisserändekategooriaid ei eristata -
nimelt, et kõik sisserändajad saavad piiril samad õigused -.
Paremtsentristlik enamus ei olnud valmis loobuma isikute vaba liikumise,
varjupaigarände ja kolmandate riikide rände eristamisest.
- Kuid föderaalnõunik Ignazio Cassis, kes "võitles" rändepakti eest, ilmselt tegi seda!
Asjaolu, et rändepakt on nüüd päevakorrast maha võetud, on kindlasti tingitud ka tugevast
vastuseisust, millega leping algusest peale silmitsi seisis.
Ajaleht "Schweizerzeit" mobiliseeris 2019. aasta juulis petitsiooniga; ka teised võitlesid valjuhäälselt vastu."
See näide näitab, et vastupanu tasub ära!
Kla.TV juhtis mitmel korral tähelepanu ka rändepakti ohtudele - näiteks Gerhard Wisnewski intervjuu saates 16. AZK-l.
Kuid vaatamata sellele edule on aeg "ettevaatust!", sest kavandatakse edasisi pakte, et
allutada rahvad nii-öelda ÜRO maailmariigi alla.
Anian Liebrand soovitab seetõttu valvsust:
"Toetajad ei väsinud kunagi rõhutamast, et rändepakt oli vaid nn pehme õigus - tahteavaldus, mis ei olnud õiguslikult siduv.
- Justkui ei peaks riigid kinni pidama nende poolt allkirjastatud lepingu sisust.
Kuigi see pettus on läbi vaadatud, on (tulevaste) ÜRO mittesiduva õiguse lepingute oht endiselt olemas.
Ettevalmistamisel on nn tulevikupakt või pandeemiapakt. Olgem valvsad!"