18. марта Немачки парламент донео је судбоносну одлуку.
У комбинацији са изменом устава, он је отворио пут за пакет кредита вредан више милијарди
фунти за одбрану, инфраструктуру и заштиту климе.
То значи да је такозвана "кочница дуга" за војску и климу укинута.
Кандидат за канцелара ЦДУ-а Фридрих Мерц је тако прекршио своје изборно обећање само неколико дана након изборне победе ЦДУ-а.
До тада се представљао као заговорник такозване кочнице дуга.
Сада је пут чист за произвођаче оружја да масовно прошире производњу.
Међутим, производња наоружања се не повећава само тамо, већ и у традиционалним немачким комерцијалним предузећима.
Они су у слободном паду још од намерног уништавања немачке економије мерама против коронавируса,
климатским прописима, високим ценама енергије и сл.
Многе банкроте компаније и последична незапосленост подстичу компаније да пређу на производњу наоружања.
Ево неколико примера:
Холандски произвођач тенкова KNDS преузима дугоуспостављену фабрику вагона у Герлцy.
У будућности ће се овде производити компоненте за борбене тенкове.
Извршни директор компаније Rheinmetall Армин Папергер описао је фабрику VW у Оснабруку као
"добро прилагођену" за производњу одбрамбене опреме.
Извршни директор VW-а Оливер Блуме отворен је за пренамену погона.
Упити упућени Привредној и индустријској комори Горње Пфалце и метрополитанској регији Нирнберг показују:
Компаније из индустрије добављања аутомобилских делова и сектора обраде метала све више настоје да уђу у одбрамбени сектор.
У аутомобилској и металној индустрији постоји значајан преклапајући се опсег између цивилне и војне
употребе, као што је случај и са компанијама у сектору информационо-комуникационих технологија.
Произвођачи наоружања добијају пуну подршку од државних медија.
ZDF-ов извештај садржи похвале извршног директора компаније Rheinmetall Армина Папергера индустрији
наоружања као "мотору запошљавања" и "спаситељу економије".
Паппергерс цитати: "То је заиста машина за запошљавање и процењујемо да око 80.000 људи може да оствари приход од ње."
Боље је не говорити о томе колико људи у рату умре од произведеног наоружања.
Економиста Улрих Катер на ЗДФ-у каже: "Морамо имати на уму да је прошле године у немачкој
индустрији изгубљено око 100.000 радних места."
"Виши трошкови за одбрану могли би да створе укупно 200.000 нових радних места."
Ово је резултат симулације коју је спровео Институт за истраживање запошљавања.
Посебно када се државна потрошња финансира дугом.
Неузимање у обзир стварних узрока економског опадања.
Нема бољих решења од производње смртоносног наоружања, које на крају увек уништава обичне људе и њихову имовину.
Висок ризик од рата који произилази из покретања овог курса готово да нема улогу у јавној дебати.
Међутим, политички аналитичар Ернст Волф је још у фебруару 2024. јасно показао да ратови никада не настају
случајно, већ да су у ствари добро испланирани унапред:
Ратови никада не настају случајно.
"Ратови се увек припремају дуго, дуго време."
Ово важи за Први светски рат, важи за Други светски рат, важи за све ратове од тада.
Потребно је много времена да се припреме.
То је огроман логистички напор који се тамо улаже.
Дакле, рат никада не избија онако како се то представља јавности, изненада преко ноћи.
У позадини се увек нешто дешава.
А у случају рата у Украјини, на пример, недељама унапред је било јасно да су у току покретања трупа.
Све је било припремљено веома, веома пажљиво.
И цела ствар је, наравно, такође огроман посао.
И зато су они који су укључени у овај посао, наравно, морају бити благовремено обавештени.
Дакле, индустрија наоружања мора на време бити обавештена да ће ускоро бити потребно више оружја него раније, јер у
таквом рату велики број оружја мора бити веома брзо уништен.
И, наравно, допуна мора бити веома брза.
Још један важан аспект рата је прелазак економије из мирновремене у ратну економију.
То такође треба поново припремити.
Дакле, у позадини се дешавају све врсте ствари о којима просечан грађанин уопште није упознат.
Занимљива ствар у вези са ратовима је да се ратови данас, као и некада, не воде да би се победило.
Ратови нису ништа више од средства за унапређење наоружавајуће индустрије.
А данас је индустрија наоружања потпуно у рукама ИТ индустрије и великих финансијских корпорација.
И они тренутно имају потешкоће; не остварују довољно профита.
И сада остварују те профите кроз ратове.
Како натерати нације да буду спремне да изнова и изнова иду у рат.
"Владе говоре људима да смо против друге владе."
Тада се једноставно ствара непријатељ.
Дакле, у случају Украјине, изненада је било: велики диктатор Путин!
Украјина изгледа као Давид против Голијата Русије.
И нормални људи природно увек стају на страну Давида и одмах су против Голијата.
Америчка влада тренутно делује као да је највећи противник кинеске владе.
У стварности, велике америчке ИТ компаније сарађују са великим кинеским ИТ компанијама.
У суштини, увек се у позадини промовишу економски интереси и савези.
А људи, обични људи на улици, једноставно добијају утисак да се једна држава бори против друге државе.
Јер је ово једини начин да се идеолошки натерају људи да заиста учествују у овим ратовима и,
на пример, пошаљу своје синове и кћери у битку.
Неколико месеци након његове изјаве, сада је јасно колико је Ернст Волф био у праву.
Чак и Мерцова обмана бирача је чиста калкулација.
Чак и током изборне кампање сматрало се извесним да ће након избора бити покренут пакет дугова вредан више
милијарди фунти, пре свега у корист наоружавајуће индустрије.
И CDU политичар Родерих Кизеветер и Антон Хофрејтер из Зелене партије јавно су изјавили да су дужнички кочница и свађе између
CDU и Зелених биле искључиво маневри у изборној кампањи и да су још у новембру постојали планови да
се Савезна Република убаци у мега дужничко мочваре!
Због страха од изборног дебакла на истоку, страха становништва од ескалације рата и конкуренције АФД и БСВ , свесно је донета одлука
да се пре избора лаже о милијардама потрошеним на наоружање!
Уверите се сами:
сматрало се да, као чувари кочнице дуга, не желимо да оставимо утисак да трошимо више новца.
Могу то да разумем.
Да ли су ти рекли да заборавиш дугове?
Било је сасвим јасно да на истоку, у условима конкуренције са БСВ и АФД и страха да ће се рат
проширити, људи нису имали храбрости да кажу становништву:
Пажња, морамо уложити више новца, иначе ће се рат проширити.
И онда знаш на шта мислим.
Још у јесен је, очигледно, управо ово питање било разматрано унутар Савеза у веома малим
радним групама и малим круговима. Управо ово питање.
Али није било договорено да се то унапред уради, да.
Већ је било јасно пре неколико недеља да ће, ако Унион дође на власт, опустити кочницу дуга.
Они су то увек признавали у приватном разговору.
Они су само увек говорили да то никада неће рећи у јавности јер би то оштетило њихову изборну кампању.
Разговарао сам са целим низом људи из синдиката.
Закључак: Политичари газе интересе бирача отворено промовишући интересе произвођача оружја и великих банака!
Курс се поставља за наоружавање и задуживање великих банака, као што је Голдман Сакс.
Грађани су остали да носе огроман терет дуга.
Ваша стварна средства преносе се у високу финансију да би се покрили дугови.
Високе финансијске институције као што су БлекРок и Голдман Сакс постављају своје људе,
попут Фридриха Мерца, у политику у ту сврху.
Документарни филм Kla.TV "Im Filz der Waffenlobby" (У канџама лобија наоружања) истиче
те везе између политике и лобија наоружања.
Међутим, то је само економски аспект.
Рат у Европи биће неизбежна последица ако људи сада не кажу НЕ наоружаној индустрији као
"машини за запошљавање" и "економском спаситељу".
Потребна је храброст да се супротставите ратним плановима бескрупулозних ратоборника и да
не будете плаћени да копате сопствену гробницу.
Постоје и други узроци и решења осим оних које радио и телевизија непрестано пропагирају.
Поштовани гледаоци, информишите себе и оне око себе!
Успоставите контакте са истомишљеницима и откријте могућности које постоје чак и у овим временима!
Можете пронаћи једну опцију за умрежавање под приказаним линком.
Придружите се и упознајте истомишљенике у вашем крају!