Svi vi koji imate djecu ili unuke školske dobi znate ovo:
Časovi se stalno otkazuju, djeca se ranije vraćaju iz škole ili imaju zamjenske časove.
Razlog za ovo je akutni nacionalni nedostatak nastavnika.
To znači da mnoga djeca dobivaju premalo uputa da bi savladala predviđeni nastavni plan.
U ovom kontekstu, sljedeći naslov iz novina Frankfurter Rundschau od 13. novembra 2024. godine je zapažen:
"U školama u Hesenu sada se predaju lekcije o vakcinaciji!"
Ovo nije uobičajena biološka lekcija o vakcinaciji s kojom smo upoznati.
Naprotiv, radi se o dodatnim detaljnim nastavnim materijalima koje je sastavila državna vlada
o temi zaraznih bolesti i zaštite cijepljenjem.
Ovo bi trebalo pomoći mladima da donesu vlastitu "informiranu" odluku o vakcinaciji.
Ministrica zdravstva Diana Stolz objašnjava:
Nastavnici imaju poseban odnos povjerenja s djecom i mladima i, zahvaljujući dugogodišnjem iskustvu i nastavnim
vještinama, u stanju su prenijeti čak i složene teme na način koji je razumljiv i primjeren uzrastu.
Ukratko, to znači da bi nastavnici trebali uložiti dodatno vrijeme za pripremu i nastavu te iskoristiti svoj poseban odnos
povjerenja s učenicima kako bi ih potaknuli da se vakcinišu.
Kako se pod ovim okolnostima može donijeti "svjesna odluka" kako je navedeno iznad?
Učenicima se prikazuju samo navodni pozitivni učinci vakcinacije.
Međutim, svi znaju da se svjesna odluka može donijeti tek nakon pažljivog vaganja prednosti i nedostataka neke stvari.
Zašto sljedeći aspekti nisu obuhvaćeni?
Počevši od visoko hvaljene i često citirane visoke sigurnosti vakcina.
Najvažniji naučnik za vakcine u Sjedinjenim Američkim Državama, dr Stanley Plotkin, i njegovi studenti nedavno
su priznali da vakcine – kako kritičari vakcina već dugo tvrde – gotovo da nisu istražene.
Nakon decenija tvrdnji da je sigurnost vakcina temeljito i intenzivno istražena,
Plotkinova škola je sada kapitulirala: to nije slučaj!
"Većina vakcina nije adekvatno testirana ni prije ni poslije odobrenja," kažu Plotkin i njegovi studenti.
Ovo je objavljeno u članku pod naslovom "Finansiranje nauke o sigurnosti vakcina nakon licenciranja"
objavljenom u časopisu New England Journal of Medicine.
Blog o nauci i politici 'tkp' ovo detaljno objašnjava u članku.
Pišete: Škola Plotkin je priznala "da vakcine nisu pravilno testirane – ni prije ni nakon odobrenja."
Na primjer, priznali su da klinička ispitivanja prije odobrenja imaju ograničenu veličinu uzoraka i periode
praćenja, te da se za studije sigurnosti nakon odobrenja ne izdvajaju nikakva sredstva.
Iz tog razloga također je nemoguće utvrditi jesu li nakon cijepljenja postojale bilo kakve nuspojave.
Ovo znači da se javnosti govori da ima malo ili nimalo nuspojava od vakcinacije.
Međutim, stvarnost je sasvim drugačija ako uzmemo u obzir HPV vakcinaciju protiv raka grlića maternice, koja se intenzivno
promoviše, posebno među mladima i, u novije vrijeme, u školama.
Nekoliko studija je jasno pokazalo da cijepljenje uzrokuje ozbiljne nuspojave poput autoimunih bolesti.
Štaviše, učesnici studije koju je proveo Merck umirali su 2-5 puta češće nego što je
uobičajeno za ovu dobnu grupu u pogledu stope smrtnosti.
Osim toga, broj slučajeva raka vrata maternice imao je tendenciju rasta, a ne smanjenja, nakon uvođenja vakcinacije.
Nadalje, dodatne studije su jasno pokazale da postoje brojni drugi neželjeni efekti povezani i s drugim vakcinacijama.
To uključuje sindrom iznenadne dojenačke smrti, neurološke poremećaje razvoja, alergije,
autoimune bolesti, povećanu podložnost infekcijama itd.
Detaljnije informacije o ovoj temi možete pronaći u Kla.TV programima navedenim u odjavnoj špici.
Andreas Diemer, opći ljekar i kvalifikovani fizičar, također u svom predavanju "Koliko su vakcine efikasne?" na način razumljiv
svima objašnjava o čemu se radi u studijama o sigurnosti vakcina.
Najvažnije tačke su ukratko sažete u nastavku.
- Ne postoje studije o sigurnosti vakcina.
- Ne provode se nikakve prave placebo studije.
- To znači da ne postoje grupe za poređenje koje jasno pokazuju da li i koji neželjeni efekti se
javljaju kod vakcinisanih i nevakcinisanih osoba.
- Ne postoje naučno tačne studije o efikasnosti vakcinacija.
Sve studije koje su provedene izvela je sama proizvođačka kompanija.
Ovo prirodno dovodi do toga da se studije usmjeravaju u određenom smjeru.
Proizvođač prvenstveno želi da se njegov proizvod proda i u skladu s tim strukturira studiju
i evaluaciju kako bi postigao željeni rezultat.
- Na primjer, ispitanici u studijama su često zdravi odrasli muškarci koji ne predstavljaju presjek populacije.
- Osim toga, obično je premalo ispitanika, a period istraživanja je prekratak da bi se
zaista dobila slika o nuspojavama koje se javljaju.
- Nema ni istrage o tome da li se vakcinisane osobe rjeđe ili blaže razbole, ili rjeđe umiru od nevakcinisanih osoba.
- To je jednostavno stvar mjerenja nivoa antitijela u krvi.
Ovo je vrijednost koja se postavlja proizvoljno.
Kada se ova vrijednost mjeri u krvi, tvrdi se da je vakcinacija efikasna.
- Također ne postoje nezavisni odbori ili tijela koja ocjenjuju rezultate.
Institut Paul Ehrlich i RKI, koji su odgovorni za ocjenjivanje ovih rezultata studija, ne uspijevaju u ovoj oblasti.
Na njih utječu i djelomično ih financiraju proizvođači.
STIKO također ima bliske veze s industrijom. Sedamnaest članova STIKO-a radi u industriji vakcina.
To bi bilo kao da dopustite nekome tko završava školu da ocijeni vlastitu svjedodžbu o
završenoj školi. Rezultat ne bi bio neutralan.
Izjava: "Budući da je sve više ljudi vakcinirano, bolesti o kojima je riječ su u opadanju" nije tačna.
Čak i prije nego što su određena cijepljenja uvedena općenito, broj slučajeva bolesti je već opadao.
Ovo je uglavnom zbog poboljšanih životnih uslova, kao što su higijena i ishrana.
Postoje i studije koje pokazuju suprotno.
U nekim slučajevima takozvanih epidemijskih izbijanja, većina zaraženih bila je vakcinisana.
Nijedan od ovih aspekata nije razmatran u nastavnim materijalima.
Umjesto da dobiju sveobuhvatno i uravnoteženo obrazovanje, učenicima se daju jednostrane i unaprijed filtrirane informacije.
Sve što ne odgovara prevladavajućoj naraciji, u ovom slučaju "naraciji o vakcinaciji", jednostavno se izostavlja.
Još jednom je jasno da su naša djeca izložena visokom stupnju ideološkog utjecaja u školi.
Šta stoji iza ove masovne kampanje vakcinacije, koja se provodi uprkos akutnom nedostatku nastavnika u školama?
Spremnost na vakcinaciju općenito opada među stanovništvom.
Da li bi ovo sada trebalo ponovo osvojiti putem mladih?
Vakcinacije su također posao vrijedan milijardu funti za farmaceutsku industriju.
Budući da ljekari obavljaju vakcinacije, oni su također dio ovog posla.
Dr. Paul Thomas, pedijatar školovan na Dartmouthu, raspravljao je o ovoj dilemi 16. aprila 2024. godine u intervjuu za Polly
Tommey u sklopu autobusne turneje organizacije Children's Health Defense pod nazivom 'Vax-Unvax: The People's Study'.
On detaljno objašnjava kako pedijatri moraju raditi kako bi – doslovno – "ostali u poslu".
Pedijatrijske prakse su uveliko zavisne od vakcinacija.
Ako se doktor toga uzdrži, gubi većinu svojih prihoda.
Ljekar zarađuje novac od svake primljene vakcine.
Evo kratkog primjera iz prakse dr. Thomasa.
"Recimo, tokom dvo-mjesečne posjete zdravoj bebi, postoji DPT vakcinacija – to su tri vakcine, tri antigena,"
objasnio je, plus "HiB , pneumokokna, hepatitis B, polio, rotavirus – to je oko 240 funti.""
Osim toga, postoje bonusi za kvalitetu vezani uz stope vakcinacije.
Osiguravajuće kompanije nude pedijatrima bonus isplate ako postignu određene stope vakcinacije.
To je obično oko 80% pacijenata koji su do navršenih dvije godine potpuno vakcinisani.
Thomas daje jasnu izjavu o ovome: "To znači da pedijatrijska praksa ne može opstati ako
ne provede većinu, ako ne i sve, vakcinacije."
I mislim da to objašnjava zaslijepljenost – zašto ljekari jednostavno ne žele otići tamo i suočiti
se s činjenicom da ove vakcine nanose mnogo štete.
Medicinski historičar i autor dr Gerd Reuther ima još dalekosežnija objašnjenja zašto se
vakcinacije toliko snažno promovišu i sve češće primjenjuju.
Citiramo iz intervjua za Report 24:
Uprkos svemu, profitni interesi ne izdržavaju kada pogledamo ovu agendu, koja je dovela
do pojave velikog broja hroničnih bolesti.
Sa oštrom analizom i naučnom dubinom, on otkriva veze koje sežu daleko izvan medicinskog
diskursa. Pogledajte cijeli intervju ovdje.