Сви ви који имате децу или унуке школског узраста знате ово:
Часови се стално отказају, деца се раније враћају кући из школе или имају заменске часове.
Разлог за ово је акутни национални недостатак наставника.
То значи да многа деца добијају премало наставе да би савладала предвиђени наставни план.
У овом контексту, следећи наслов из новина Франкфуртер Рундшау од 13. новембра 2024. године је за пажњу:
"У школама у Хесу се сада предају часови вакцинације!"
Ово није уобичајено биолошко предавање о вакцинацијама које познајемо.
Напротив, ради се о додатним детаљним наставним материјалима које је државна влада саставила
о теми заразних болести и заштите вакцинацијом.
Ово би требало да помогне младим људима да донесу сопствену "информисану" одлуку о вакцинацији.
Министарка здравља Дијана Штолц објашњава:
Наставници имају посебан однос поверења са децом и младима и, захваљујући свом дугогодишњем искуству и
наставним вештинама, могу да пренесу чак и сложене теме на начин који је разумљив и прилагођен узрасту.
Укратко, то значи да наставници треба да уложе додатно време за припрему и наставу и да искористе свој посебан однос
поверења са ученицима како би их охрабрили да се вакцинишу.
Како се може донети "свесна одлука", како је наведено изнад, у овим околностима?
Ученицима се показују само наводни позитивни ефекти вакцинације.
Међутим, сви знају да се свесна одлука може донети тек након пажљивог разматрања свих предности и недостатака неког питања.
Зашто следећи аспекти нису размотрени?
Почињући са високо похваљеном и често цитираном високом безбедношћу вакцина.
Најважнији научник за вакцине у Сједињеним Државама, др Стенли Плоткин, и његови студенти недавно су признали да вакцине – као
што су критичари вакцина дуго тврдили – готово да нису истражене.
Након деценија тврдњи да је безбедност вакцина темељно и интензивно испитана, Школа
Плоткина је сада капитулирала: то није случај!
"Већина вакцина није адекватно тестирана ни пре ни после одобрења", кажу Плоткин и његови студенти.
Ово је објављено у чланку под насловом "Финансирање науке о безбедности вакцина након добијања лиценце"
објављеном у часопису New England Journal of Medicine.
Блог о науци и политици "tkp" ово детаљно објашњава у чланку.
Ви пишете: Школа Плоткина је признала да вакцине нису правилно испитане – ни пре ни после одобрења.
На пример, признали су да клиничка испитивања пре одобрења имају ограничен број учесника и трајање праћења, и да се
не издвајају средства за студије безбедности након одобрења.
Из тог разлога такође није могуће утврдити да ли је након вакцинација било нежељених ефеката.
То значи да се јавности говори да има мало или никаквих нежељених ефеката од вакцинације.
Међутим, стварност је сасвим друга када је реч о вакцинацији против ХПВ-а и рака грлића материце, која се
интензивно промовише међу младима, а у новије време и у школама.
Неколико студија је јасно показало да вакцинација изазива озбиљне нежељене ефекте као што су аутоимуне болести.
Штавише, учесници студије коју је спровео Мерк умирали су 2–5 пута чешће него што је типично
за ову старосну групу у погледу стопе смртности.
Поред тога, број случајева рака грлића материце имао је тенденцију да се повећа, а не да се смањи након увођења вакцинације.
Штавише, додатне студије су јасно показале да постоје бројни други нежељени ефекти повезани и са другим вакцинацијама.
То укључује синдром изненадне смрти дојенчади, неуролошке поремећаје развоја, алергије,
аутоимуне болести, повећану подложност инфекцијама итд.
Детаљнија објашњења о овој теми можете пронаћи у програмима Kla.TV наведеним у титловима.
У свом предаavanju "Колико су вакцинације ефикасне?", Андреас Димер, општи лекар и квалификовани физичар,
објашњава на начин који свако може да разуме о чему се ради у студијама о безбедности вакцина.
Најважније тачке су укратко сумиране у наставку.
- Нема студија о безбедности вакцина.
- Ниједна истинска плацебо студија се не спроводи.
- Ово значи да не постоје упоредне групе које јасно показују да ли и које нуспојаве се
јављају код вакцинисаних и невакцинисаних особа.
- Не постоје научно прецизне студије о ефикасности вакцинације.
Све студије које су спроведене спровео је сам произвођач.
Ово природно доводи до тога да се студије усмеравају у одређеном правцу.
Произвођач углавном жели да се његов производ продаје и у складу с тим структурише
студију и процену како би постигао жељени резултат.
- На пример, испитаници у студијама су често здрави одрасли мушкарци који не представљају пресек становништва.
- Поред тога, обично је превише мало испитаника, а период трајања студије је превише кратак да би се
заиста добила слика о нежељеним ефектима који се јављају.
- Такође се не истражује да ли вакцинисани појединци боледују ређе или блаже, или умиру ређе од невакцинисаних.
- То је једноставно питање мерења нивоа антитела у крви.
Ово је вредност која се поставља произвољно.
Када се ова вредност измери у крви, тврди се да је вакцинација ефикасна.
- Такође не постоје независни комитети или тела која процењују резултате.
Институт Паул Ерлих и РКИ, који су одговорни за процену ових резултата студија, не успевају у овој области.
На њих утичу и делимично их финансирају произвођачи.
STIKO такође има блиске везе са индустријом. Седамнаест чланова STIKO-а ради у индустрији вакцина.
То би било као да дозволите средњошколцу да оцењује своје завршне испите. Резултат не би био неутралан.
Изјава: "Пошто је дато више вакцина, болести о којима је реч су у опадању" није тачна.
Чак и пре него што су неке вакцинације уведене у општу примену, број случајева болести је већ био у опадању.
Ово је углавном последица побољшаних животних услова као што су хигијена и исхрана.
Постоје и студије које показују супротно.
У неким случајевима такозваних епидемијских избијања, већина заражених била је вакцинисана.
Ниједан од ових аспеката није разматран у наставним материјалима.
Уместо да добијају свеобухватно и уравнотежено образовање, ученици добијају једностране и претфилтриране информације.
Све што се не уклапа у доминантну нарацију, у овом случају "нарацију о вакцинацији", једноставно се изоставља.
Још једном је јасно да су наша деца у школи изложена високом степену идеолошког утицаја.
Шта стоји иза ове масивне кампање вакцинације, која се спроводи упркос акутном недостатку наставника у школама?
Спремност на вакцинацију генерално опада међу становништвом.
Да ли би ово сада требало да поврате млади?
Вакцинације су такође бизнис вредан милијарду фунти за фармацеутску индустрију.
Пошто лекари спроводе вакцинације, они су такође део овог посла.
Др Пол Томас, педијатар обучен на Дартмуту, говорио је о овој дилеми 16. априла 2024. у интервјуу са Поли Томи
у оквиру аутобуске турнеје "Vax-Unvax: The People's Study" организације Children's Health Defense.
Он детаљно објашњава како педијатри морају да раде како би – буквално – "остали у бизнису".
Педијатријске праксе су у великој мери зависне од вакцинације.
Ако се лекар уздржи од тога, губи већину својих прихода.
Доктор зарађује новац од сваке примењене вакцинације.
Ево кратког примера из праксе др Томаса.
"Рецимо да током двомесечне посете здравој беби буде дато ДТП вакцина – то су три вакцине, три антигена",
објаснио је он, плус "ХиБ , пнеумокок, хепатитис Б, полио, ротавирус – то је око 200 фунти.""
Поред тога, постоје квалитетни бонуси повезани са стопама вакцинације.
Осигуравајуће компаније нуде педијатрима бонус исплате ако постигну одређене стопе вакцинације.
Ово је обично око 80% пацијената који су у потпуности вакцинисани до навршене две године.
Томас даје јасну изјаву о овоме: "То значи да педијатријска пракса не може да опстане ако
не спроведе већину, ако не и све, вакцинације."
И мислим да то објашњава зашто лекари једноставно не желе да се суоче са чињеницом да ове вакцине наносе много штете.
Медицински историчар и аутор др Герд Реутер има још даље сежећа објашњења зашто се
вакцинације толико снажно промовишу и све чешће спроводе.
Цитирамо из интервјуа за "Report 24":
Упркос свему, пословни интереси заостају када погледамо ову агенду, која је довела до појаве великог броја хроничних болести.
Са оштрим аналитичким приступом и научном дубином, он открива везе које се протежу далеко изван
медицинског дискурса. Погледајте цео интервју овде.