Daži to dēvē par "obligātajām nodevām", citi eifēmistiski - par "iemaksu pakalpojumu":
Viedokļi par nodevām par ÖRR - sabiedriskās raidorganizācijas - sniegtajiem pakalpojumiem dalās.
Kopš 2013. gada 1. janvāra tā sauktā licences maksa no ARD, ZDF, Deutschlandradio un deviņām citām
sabiedriskajām raidorganizācijām tiek automātiski iekasēta no ikvienas privātās mājsaimniecības Vācijā.
Un tas ir pilnīgi neatkarīgi no tā, vai cilvēki, kas dzīvo šajā mājsaimniecībā, kādreiz klausās televīziju un
radio, kā arī no tā, vai tur vispār ir televizors vai radio.
Arvien vairāk cilvēku kaitina šie obligātie maksājumi - īpaši tie, kas apzināti izvairās no valsts televīzijas.
Kāpēc no tā izvairīties? Tam ir vairāki iemesli:
1. televīzija padara tevi stulbu
Pārmērīgam TV patēriņam ir negatīvas sekas, jo īpaši bērniem:
Pētījumi liecina, ka vēlāk viņiem ir problēmas skolā un sociālās uzvedības traucējumi.
Pārāk ilga televīzijas skatīšanās bojā vecāka gadagājuma cilvēku verbālo atmiņu.
Lielā ilgtermiņa pētījumā konstatēts, ka TV skatīšanās ikdienā vairāku stundu garumā izraisīja ievērojamus
runātas informācijas atcerēšanās traucējumus - neatkarīgi no citiem ietekmējošiem faktoriem.
Bet jau dažas minūtes pēc raidījuma sākuma - testa laikā - 23-36 % respondentu vairs
nespēja atbildēt uz jautājumu par raidījuma saturu.
No tā jāsecina, ka tiek izslēgtas ne tikai domas, bet arī uzmanība, t.i., apzināta uztvere.
Saturs var būt virspusēji aizmirsts, bet attēlu iedarbība uz emocijām saglabājas ilgāk!
2. televīzijai ir hipnotiska iedarbība, un tā var būt manipulatīva.
Diks Sutfens atklāja, ka televīzija izraisa sava veida hipnozi:
Zināmā mērā tiek apturēta domāšana un zināmā mērā trūkst gribasspēka.
Ir atklāts, ka tas notiek, ja katrs 32. kadrs filmā ir bez kadra vai melns.
"Tas rada 45 sitienu minūtē pulsāciju, ko uztver tikai zemapziņa.
Ideāli piemērots "dziļas hipnozes" izraisīšanai, kuras laikā mēs kļūstam uzņēmīgi pret sūtīto saturu, - saka Sutfens.
Jo vairāk mēs skatāmies televīziju, jo dziļāka kļūst hipnoze - pat līdz tādai pakāpei, ka pat
bērni vairs nespēj paciest televīzijas atņemšanu.
Televīzija organismā izdala enkefalīnus un beta-endorfīnus, kas ir vielas, kuras jūs uzbudina un kuras
izdalās arī tad, kad tiek lietotas dažas narkotikas.
Tas nozīmē arī to, ka jūs joprojām skatāties programmas, kas jums nemaz nepatīk.
3. vadošie mediji ir atteikušies no savas kontrolējošās varas lomas valstī.
Kā pierāda daudzie alternatīvie mediji, valsts mediji vairs nepilda savu sākotnējo uzdevumu.
Kā tā dēvētā ceturtā vara valstī tām būtu kontroles funkcija pār trim valsts varām - likumdošanas, izpildvaru un
tiesu varu -, lai novērstu varas ļaunprātīgu izmantošanu.
Šim nolūkam plašsaziņas līdzekļiem būtu jāpublisko politiski nozīmīgi fakti, kas citādi paliktu apzināti noklusēti.
Ideja bija atklāt pārkāpumus politikā, uzņēmējdarbībā un sabiedrībā.
Tādēļ arī žurnālistiem ir jābūt "neatkarīgiem no valsts", lai viņi varētu "strādāt neatkarīgi no varas iestādēm".
Tas ir vienīgais veids, kā nodrošināt efektīvu kontroli.
Parādītās programmas liecina, ka šī nepieciešamā distance no valsts jau sen vairs nepastāv:
Federālā Konstitucionālā tiesa savu demokrātijas sargātājas lomu apstiprināja arī savā vēsturiskajā
1966. gada spriedumā, tā sauktajā Spīgel spriedumā:
"Brīvā prese, ko nekontrolē valsts vara un kas nav pakļauta cenzūrai, ir būtisks liberālas valsts
elements; jo īpaši modernajai demokrātijai ir nepieciešama brīva, regulāri izdota politiskā prese.
Lai pilsoņi varētu pieņemt politiskus lēmumus, viņiem ir jābūt pilnībā informētiem, taču viņiem
ir arī jāzina un jāspēj izvērtēt citu viedokļi.
Prese uztur šo pastāvīgo diskusiju."
Tomēr tā vietā, lai pildītu savu uzdevumu, - tikai it kā - "brīvā" prese pēdējās desmitgadēs ir mutējusi un kļuvusi par
Bilderberga grupas un Pasaules ekonomikas foruma finanšu oligarhu propagandas rīku, kas būtiski
kontrolē gan politiku, gan plašsaziņas līdzekļus.
Tas padara ne tikai sabiedriskās raidorganizācijas, bet vadošos plašsaziņas līdzekļus kopumā par galveno kara kurinātāju, Lielās
farmācijas un visa digitālā finanšu kompleksa instrumentu.
Tā kā tās acīmredzami vairs nav neatkarīgas, bet ir nonākušas cilvēku un organizāciju rokās, kas apzināti vēlas manipulēt
ar cilvēkiem un ļaunprātīgi izmantot tos ļauniem mērķiem, tās ir galvenās atbildīgās par viltus meliem un kara kurināšanu.
Tie aptver notiekošos vakcinācijas noziegumus, visā pasaulē notiekošos ekspropriācijas noziegumus, tūkstošiem bērnu
nolaupīšanu katru gadu, tie aptver bioloģisko ieroču uzbrukumus, kā arī uzbrukumus visai cilvēcei ar mobilajiem
tālruņiem un piesārņotu pārtiku un tūkstošiem citu noziegumu.
Tāpēc nav brīnums, ka arvien vairāk cilvēku vairs nevēlas maksāt obligāto licences maksu, jo īpaši tāpēc, ka katrs licences
maksas maksātājs netieši līdzdarbojas tikko minētajos noziegumos.
Iniciatīva Beitragsstopper.de ir neliels solis šajā virzienā.
Kopā ar juristu komandu tā sniedz atbalstu cilvēkiem, kuri vēlas aizstāvēties pret licences maksu.
Juristi ir sagatavojuši ieteikumus rīcībai un vēstuļu paraugus, piemēram, "Iebildumi pret Beitragsservice
paziņojumu par novērtējuma veikšanu", un ir pieejami, lai atbildētu uz jautājumiem juridiskajā cīņā.
Lai segtu izmaksas, no "iemaksu aizbāžņa" lietotājiem tiek iekasēts vienreizējs maksājums 55,08 eiro
apmērā, kas atbilst licences maksai par ceturksni gadā.
Pēc tam viņu pakalpojumus varat izmantot neierobežotu laiku.
Kampaņas mērķis ir šādā veidā protestēt pret sabiedrisko raidorganizāciju manipulatīvajiem
ziņojumiem un tiesiskā ceļā izbeigt obligāto iemaksu.
Kampaņa "Iemaksu aizbāzni" pašlaik balstās uz Federālās konstitucionālās tiesas 2018. gada jūlija spriedumu.
Tajā laikā tiesa bija noraidījusi vairākas sūdzības par to, ka licences maksa ir pretrunā ar konstitūciju.
Federālā Konstitucionālā tiesa nolēma, ka tiesības iekasēt licences maksu ir piešķirtas,
jo skatītājs gūst konkrētu individuālu labumu.
Šī konkrētā individuālā priekšrocība galvenokārt būtu tā, ka skatītājam tiktu piedāvāti autentiski, daudzveidīgi
ziņojumi, kas balstīti uz rūpīgi izpētītu informāciju.
Tagad iemaksu aizbāžņi strādā pie tā, lai pierādītu, ka šīs priekšrocības nepastāv, bet drīzāk ir tieši pretēji.
Tomēr ir gandrīz neiespējami pašiem savākt argumentus un pierādījumus, kas nepieciešami, lai samazinātu licences maksu.
Tāpēc iemaksu aizbāžņa veidotāji ir izstrādājuši programmu "rundfunkalarm.de".
Tikai ar dažiem klikšķiem varat izveidot programmas sūdzības, kuras ir grūti apstrīdēt.
Tos var nosūtīt raidorganizāciju direktoriem un valsts apraides padomēm, ja atkal ir pārkāpti visi žurnālistikas darba principi.
Ieguldījumu aizbāžņu pozīcija ir pāriet no sūdzēšanās pie darīšanas.
Broadcasting Alert dod iespēju tūkstošiem autoru katru dienu iesniegt sūdzības par raidījumiem sabiedriskajām raidorganizācijām
un to uzraudzības iestādēm - raidorganizāciju padomēm.
Ar šo krājumu sistemātiskās neveiksmes un plaši izplatītie pārkāpumi sabiedriskās apraides jomā ir
rūpīgi jāpierāda tālu ārpus atsevišķiem gadījumiem.
Mērķis ir izmantot šo informāciju kā sprādzienbīstamus pierādījumus, lai pamatotu tiesvedību.
Izmantojot šo rīku, jau ir saņemtas vairāk nekā 50 000 sūdzību par programmām.
Šī programma ir ļoti viegli lietojama, tāpēc ikviens var palīdzēt izraisīt milzīgu programmas sūdzību vilni:
Varat izvēlēties attiecīgo TV kanālu un programmu attiecīgās dienas datumā.
Piemēram: 05.03.25 - ARD - Tagesschau - pulksten 10:40.
Pēc tam noklikšķiniet uz programmas sūdzības iemesla, piemēram, vienpusība, nepatiesa reportāža, kara
kurināšana, personas apmelošana, nepieklājīgs saturs, cenzūra.
Visbeidzot, varat ievadīt savus iemeslus vai pievienoties jau esošajām programmas sūdzībām.
Rezultāts ir pārskats, kas parāda, ka sabiedriskās apraides pārkāpumi ir sistemātiska kļūda,
kas sniedzas tālāk par atsevišķiem gadījumiem.
Visas šīs sūdzības tiek novirzītas atpakaļ "Beitragstoppers" darbā, lai pamatotu sūdzības par "Beitragsservice" lēmumiem.
Iniciatīvas Beitragsstopper.de biedriem, kuri vēlas vērsties tiesā pret novērtējuma paziņojumiem, tagad ir iesniegts 230
lappušu garš prasības pieteikums, kurā detalizēti norādīts, ka sabiedriskā apraide ne
mazākajā mērā nepilda savas juridiskās pilnvaras.
Mērķis ir cīnīties ar administratīvo tiesu starpniecību līdz pat Federālajai
Konstitucionālajai tiesai, lai panāktu būtiskas izmaiņas.
Tāpēc "Beitragstopper" komanda vēlas, lai piedalītos pēc iespējas vairāk cilvēku.
Jo pamatotāki un plašāki kļūs dati par sabiedrisko raidorganizāciju pārkāpumiem, jo grūtāk tiesām būs tos ignorēt.
Tajā pašā laikā daudzās sūdzības par raidījumu liek sabiedriskajai raidorganizācijai apzināties, ka tā nav
tauta, kas vienkārši ļauj sevi izglītot vēlamajā virzienā, bet gan tauta, kas seko līdzi un cīnās pret to.