Noen kaller det "obligatoriske avgifter", andre kaller det eufemistisk "bidragstjeneste":
Det er delte meninger om avgiften for de tjenestene som ÖRR - allmennkringkasting - leverer.
Siden 1. januar 2013 har den såkalte lisensavgiften fra ARD, ZDF, Deutschlandradio og ni andre allmennkringkastere blitt
innkrevd automatisk fra ALLE private husholdninger i Tyskland.
Og dette er helt uavhengig av om personene som bor i denne husstanden noen gang hører på TV og radio, og
også om det i det hele tatt finnes en TV eller radio der.
Stadig flere irriterer seg over disse tvangsgebyrene - særlig de som bevisst unngår statlig fjernsyn.
Hvorfor unngå det? Det er mange grunner til dette:
1. TV gjør deg dum
Overdrevent TV-konsum har negative konsekvenser, særlig for barn:
Studier viser at de senere får problemer på skolen og viser svakheter i sosial atferd.
For lang TV-titting skader den verbale hukommelsen hos eldre mennesker.
I en stor langtidsstudie viste det seg at mange timers daglig TV-konsum førte til betydelige problemer med å huske
muntlig informasjon - uavhengig av andre påvirkningsfaktorer.
Men selv bare noen få minutter etter programstart - i en test - var 23-36 % av respondentene ikke
lenger i stand til å svare på spørsmålet om innholdet.
Av dette må vi konkludere med at det ikke bare er tankene som er slått av, men også
oppmerksomheten - altså den bevisste persepsjonen.
Innholdet er kanskje glemt på overflaten, men bildenes effekt på følelsene varer lenger!
2. TV har en hypnotisk effekt og kan være manipulerende
Dick Sutphen oppdaget at fjernsyn forårsaker en form for hypnose:
Til en viss grad er det en opphevelse av tanken og en viss mangel på viljestyrke.
Det har vist seg at dette skjer når hvert 32. bilde i filmen er rammeløst eller svart.
"Dette skaper en pulsasjon på 45 slag i minuttet som bare oppfattes av underbevisstheten.
Ideell for å fremkalle "dyp hypnose", der vi blir mottakelige for innholdet som blir sendt - sier Sutphen.
Jo mer vi ser på TV, desto dypere går hypnosen - til og med i en slik grad at selv barn knapt tåler å bli fratatt TV.
TV frigjør enkefaliner og beta-endorfiner i kroppen, som er stoffer som gjør deg høy, og som
også frigjøres når du tar visse typer narkotika.
Det betyr også at du blir værende på programmer du ikke liker i det hele tatt.
3. De ledende mediene har forlatt sin rolle som kontrollerende makt i staten
Mange alternative medier viser at de statlige mediene ikke lenger oppfyller sin opprinnelige oppgave.
Som den såkalte fjerde statsmakt skulle de ha en kontrollfunksjon overfor de tre statsmaktene - den lovgivende,
den utøvende og den dømmende - for å hindre maktmisbruk.
Mediene bør derfor offentliggjøre politisk viktige fakta som ellers bevisst ville blitt holdt skjult.
Tanken var å avsløre misbruk i politikk, næringsliv og samfunn.
Derfor er det også et krav at journalister skal være "uavhengige av staten", slik at de kan
"arbeide uavhengig av maktens institusjoner".
Dette er den eneste måten å sikre effektiv kontroll på.
Programmene som vises, viser at denne nødvendige avstanden til staten for lengst har opphørt å eksistere:
Den føderale forfatningsdomstolen bekreftet også sin rolle som demokratiets vokter i sin
historiske dom i 1966, den såkalte Spiegel-dommen:
"En fri presse, som ikke kontrolleres av offentlige myndigheter og ikke er underlagt sensur, er et essensielt element i
en liberal stat; særlig er en fri, regelmessig publisert politisk presse uunnværlig for et moderne demokrati.
Hvis borgerne skal kunne ta politiske beslutninger, må de være velinformerte, men de må også kjenne til
og kunne vurdere de meningene andre har dannet seg.
Pressen holder denne diskusjonen i gang hele tiden."
I stedet for å oppfylle sin oppgave har imidlertid den - bare tilsynelatende - "frie" pressen de siste tiårene mutert til et
propagandaverktøy for finansoligarkene i Bilderberggruppen og World Economic Forum, som har
betydelig kontroll over både politikk og medier.
Dette gjør ikke bare allmennkringkasterne, men de ledende mediene som helhet, til det viktigste verktøyet for
krigshissere, Big Pharma og hele det digitale finanskomplekset.
Siden de åpenbart ikke lenger er uavhengige, men har falt i hendene på mennesker og organisasjoner som bevisst ønsker
å manipulere folk og misbruke dem til onde formål, bærer de hovedansvaret for løgnaktige krigsløgner og krigshissing.
De dekker de pågående vaksinasjonsforbrytelsene, de verdensomspennende ekspropriasjonsforbrytelsene, de tusenvis av
barnebortføringer hvert år, de dekker biovåpenangrep så vel som angrep med mobiltelefoner og
forurenset mat på hele menneskeheten og tusenvis flere.
Da er det ikke rart at stadig flere ikke lenger er villige til å betale tvangsavgift, særlig siden hver lisensbetaler
indirekte er medskyldig i de forbrytelsene som nettopp er nevnt.
Beitragsstopper.de-initiativet tar et lite skritt i denne retningen.
Sammen med et team av advokater støtter de personer som ønsker å forsvare seg mot lisensavgiften.
Advokatene har utarbeidet handlingsanbefalinger og eksempler på brev, f.eks. "Innsigelse mot varsel om
fastsetting fra Beitragsservice", og er tilgjengelige for å svare på spørsmål i den juridiske kampen.
For å dekke kostnadene må brukerne av "bidragsstopperen" betale et engangsbeløp på 55,08
euro, som tilsvarer lisensavgiften for et kvartal.
Etter det kan du bruke tjenestene deres på ubestemt tid.
Målet med kampanjen er å protestere mot den manipulerende rapporteringen fra allmennkringkasterne
og å få slutt på tvangsavgiften på lovlig vis.
Kampanjen "bidragsstopp" er for tiden basert på en dom fra den føderale forfatningsdomstolen fra juli 2018.
På det tidspunktet hadde domstolen avvist flere klager om at lisensavgiften var grunnlovsstridig.
Den føderale forfatningsdomstolen slo fast at retten til å kreve inn lisensavgift er gitt
fordi seeren får en konkret individuell fordel.
Denne konkrete individuelle fordelen ville først og fremst bestå i at seeren ville bli tilbudt autentisk,
mangfoldig rapportering basert på nøye undersøkt informasjon.
Nå jobber bidragsstopperne med å bevise at denne fordelen ikke eksisterer, men snarere at det motsatte er tilfelle.
Det er imidlertid nesten umulig å samle inn de argumentene og bevisene som trengs for å få ned lisensavgiften på egen hånd.
Det er derfor produsentene av bidragsstopperen har utviklet programmet "rundfunkalarm.de".
Med bare noen få klikk kan du opprette programklager som er vanskelige å bestride.
Disse kan deretter sendes til kringkasternes direktører og statlige kringkastingsråd når alle
prinsippene for journalistisk arbeid nok en gang er brutt.
Bidragstoppernes posisjon er å gå fra å klage til å gjøre.
Kringkastingsalarmen gjør det mulig for tusenvis av bidragsytere å sende inn en veritabel flom av
programklager til allmennkringkasterne og deres tilsynsorganer, Kringkastingsrådet, på daglig basis.
Med denne samlingen skal den systematiske svikten og de omfattende lovbruddene i allmennkringkastingen
bevises grundig langt utover det enkelte tilfellet.
Målet er å kunne bruke dette som sprengstoff i en rettssak.
Over 50 000 programklager har allerede blitt generert ved hjelp av dette verktøyet.
Programmet er svært enkelt å bruke, så hvem som helst kan bidra til å utløse en enorm bølge av programklager:
Du kan velge den aktuelle TV-kanalen og det aktuelle programmet på den aktuelle dagen.
For eksempel: 05.03.25 - ARD - Tagesschau - kl. 10:40.
Deretter klikker du på årsaken til programklagen, for eksempel ensidighet, falsk rapportering, krigshissing,
personlig ærekrenkelse, usømmelig innhold eller sensur.
Til slutt kan du skrive inn dine egne grunner eller slutte deg til eksisterende programklager.
Resultatet er en oversikt som viser at mislighetene i allmennkringkastingen er en
systematisk svikt som går langt utover enkelttilfeller.
Alle disse klagene kanaliseres deretter tilbake til arbeidet til "Beitragstopperne" for å
underbygge klagene mot "Beitragsservice" sine avgjørelser.
Medlemmer av initiativet Beitragsstopper.de som ønsker å gå til sak mot varslene, har nå fått en 230 sider lang
påstand som i detalj viser at allmennkringkasting ikke oppfyller sitt lovpålagte mandat på noen som helst måte.
Målet er å kjempe seg gjennom forvaltningsdomstolene helt til den føderale
forfatningsdomstolen for å få til en grunnleggende endring.
"Beitragstopper"-teamet ønsker derfor at så mange som mulig deltar.
Jo mer velbegrunnet og bredere dataene om misligheter fra allmennkringkasterne blir, desto
vanskeligere vil det være for domstolene å overse dem.
Samtidig gjør de mange klagene på programmet allmennkringkasteren oppmerksom på at dette ikke er et folk som
bare lar seg oppdra i ønsket retning, men et folk som holder øye med seg selv og kjemper imot.