Tänään vieraanamme on mies, joka horjuttaa lääketieteen perusteita.
Joku, joka väittää, ettei viruksia ole olemassa. Tai ainakaan mitään käyttökelpoisia todisteita.
Pahamaineinen kaikkitietäjä? Hullu esoteerikko tai jopa radikaali revisionisti? Se nähdään.
Seuraavat teesit on muotoiltu hänen Next Level -alustansa verkkosivuilla:
"Olemme lähdössä rohkean kyseenalaistamisen ja uudelleenajattelun tielle.
Analysoimme virologisia ja lääketieteellisiä aiheita tuoreesta näkökulmasta, tunnistamme ristiriitoja ja vaadimme aitoutta.
Väitteemme perustuvat vankasti todennettavissa oleviin lähteisiin ja tarjoavat vankan perustan rakentavalle keskustelulle.
Olemme avoimia innovatiivisille näkökulmille ja edistämme tieteen jatkuvaa itsetutkiskelua." Jalo lähestymistapa!
Toivotamme Next Level -yhtiön lehdistöpäällikkö Marvin Haberlandin tervetulleeksi Kla.TV-studioon. Lämpimästi tervetuloa!
Hei ja kiitos kutsusta.
Kyllä, mielelläni! Se kuulostaa toisaalta hyvin jännittävältä.
Hyvä jäsen Haberland, tämä itsekriminointi on jalo ja hyödyllinen, mutta toisaalta herää kysymys:
onko se todella tarpeen viruskysymyksen kannalta?
Eikö virusasiaa ole selvitetty jo yli vuosisadan ajan, ja eikö sitä ole todistettu
kiistattomasti lukemattomilla tutkimusasiakirjoilla?
Miksi käännetään niin sanotusti kelloa taaksepäin, ikään kuin äänivirustutkimusta ei olisi olemassa?
Kyllä, se on hyvä kysymys. Jos sovellamme alussa muotoilemiasi tai lukemiasi kriteerejä mihin
tahansa aiheeseen, emme saa tehdä poikkeusta siinä.
Ja jos sovellamme tätä virologiaan ja tutkimme virologien julkaisuja, tarkastelemme heidän työtään ja tarkistamme myös
virologian avulla saatuja tuloksia, kuten lääkkeitä, rokotuksia tai suosituksia, niiden tieteellisen pätevyyden kannalta, syntyy
dramaattisia ongelmia, jotka liittyvät tieteelliseen menetelmään.
Siitä aiomme puhua tänään.
Kyllä, mutta viruksia on epäilemättä löydetty ja esitelty meille tiedotusvälineissä ja erikoisjulkaisuissa.
Olen tuonut muutamia kuvia bluetongue-viruksesta, HIV-viruksesta, isorokkoviruksesta ja koronaviruksesta.
Entä nämä uraauurtavat saavutukset?
Todiste on tässä mustavalkoisena.
Jos siis lähdetään liikkeelle hypoteesista, että esimerkiksi kaksi ihmistä voi tartuttaa toisensa, minun
on tehtävä koe, joka tukee tai vahvistaa hypoteesini.
Ja virologiassa väite on, että pienet hiukkaset siirtyvät A:sta B:hen esimerkiksi ilman välityksellä ja
että nämä pienet hiukkaset tartuttavat sitten jonkun.
Toisin sanoen minun on todistettava koko tämä syy-seuraus-ketju, jotta tämä hypoteesi voidaan vahvistaa.
Nämä kuvat eivät kuitenkaan ole tällaisen testin tai kokeen tulos, vaan pikemminkin kuvat, jotka olette näyttäneet, ovat
tulosta virologien laboratoriokokeista - ei in vivo, ihmisillä, vaan soluviljelmillä laboratoriossa - ottamalla
soluviljelmiä, yleensä apinoista, apinoiden munuaiskudoksesta ja myrkyttämällä ja näännyttämällä ne nälkään.
Ja sitten nämä kuvat luodaan. Tämä tunnetaan myös sytopaattisena vaikutuksena.
Totuus on kuitenkin se, että jos sama koe tehdään uudelleen terveiden eläinten terveellä kudoksella tai jos siihen ei lisätä
näytettä sairaista eläimistä, saadaan täsmälleen samat kuvat.
Tämä olisi tieteessä niin sanottu kontrollikoe tai negatiivinen kontrolli.
Tämän pitäisi itse asiassa sulkea pois se mahdollisuus, että laboratorioni koejärjestelyt eivät itsessään tuota tätä tulosta.
Tämä tarkoittaa, että jos teen nyt kokeen ja otan terveitä näytteitä, saan täsmälleen samat kuvat.
Mutta virologit eivät koskaan tee niin. He tekevät aina vain yhden testin, kuvaavat kuvat
ja väittävät, että ne ovat taudinaiheuttajia.
He eivät kuitenkaan ole osoittaneet ensinnäkään, että näin tapahtuu vain nimenomaan sairailla ihmisillä ja
toiseksi, että nämä rakenteet todella laukaisevat taudin.
Koska seuraavassa vaiheessa pelkkä kuva ei ole todiste siitä, että kyseinen hiukkanen tai rakenne aiheuttaa sairauden.
Voisin näyttää rikkinäisen talon ja sanoa, että vaurio on maanjäristyksen
aiheuttama, mutta pelkkä kuva ei voi todistaa sitä.
Vahingon on voinut aiheuttaa myös jokin muu syy.
Tämä tarkoittaa sitä, että kun olen kuvannut ja näyttänyt tämän kuvan, minun on eristettävä nämä rakenteet.
Ja anna se sitten eläimille tai ihmisille seuraavassa kokeessa ja näytä se sitten:
Aha, he sairastuvat juuri nyt samoilla oireilla, kun annan heille näitä rakenteita.
Virologit eivät koskaan tee sitäkään.
Työt tehdään siis yksinomaan laboratoriossa.
Soluviljelmiä myrkytetään, niitä nälkiinnytetään antibiooteilla ja niin edelleen, ja sitten syntyy näitä
vaikutuksia, joita kutsutaan sytopaattisiksi vaikutuksiksi.
Kuten sanoin, ne kehittyvät täsmälleen samalla tavalla, erottamattomasti jopa terveessä kudoksessa.
Ja on olemassa monia, monia virologisia tutkimuksia, virologisia julkaisuja, erityisesti nykyaikaisen virologian alkuvaiheessa,
1940- ja 1950-luvuilla, ja myös sen jälkeen julkaistiin lukemattomia kertoja, että tätä vaikutusta
esiintyy myös silloin, kun käytetään tervettä kudosta.
Virologit ovat johdonmukaisesti välttäneet näiden kokeiden kontrollointia terveellä
kudoksella 1980- ja 1990-luvuilta lähtien.
Sitä ei enää tehdä. Sen sijaan olen käynyt lukuisia kirjeenvaihtoja.
Tätä varten olen esittänyt useita pyyntöjä (tiedonvapauslain tai niin sanottujen
tiedonvälityksen vapautta koskevien lakien) nojalla.
Maailmanlaajuisesti, kansainvälisesti, Robert Koch Institute, Public Health Service England, Italiassa, CDC Amerikassa,
Pasteur Institute Ranskassa, Melbournen yliopisto Australiassa, Doherty Institute ja niin edelleen ja niin edelleen.
Kaikenlaisille viruksille, tuhkarokko, SARS-CoV-2, HIV. Ja viesti on aina sama:
"Ei, emme tee mitään kontrollikokeita, negatiivisia kontrolleja terveellä materiaalilla." Sitä ei ehdottomasti tehdä.
Mutta jos he ovat tietoisia tästä erosta, mikä on heidän selityksensä? Miksi he eivät siis tee niin?
Sanovatko he: "Kyllä, selvitimme sen 1940-luvulla, (me) emme tarvitse sitä enää"?"?
Vastaukset vaihtelevat. Joskus kuulee vastauksen, että ei ole kapasiteettia tehdä näitä kokeita.
Keskity täysin ja kokonaan myönteisiin kokeiluihin.
Tämä oli esimerkiksi Australian vastaus SARS-CoV-2:een.
Toisissa tapauksissa, kuten nyt Friedrich Loeffler -instituutin suu- ja sorkkatautitapauksessa, meille kerrottiin, että
tämä ei ollut tarpeen, koska muita, epäsuoria menetelmiä oli jo käytetty osoittamaan, että näytteessä oli virus.
Sanon vain, että nämä ovat yleisiä tekosyitä, joita usein kuulee.
Ne eivät kuitenkaan ole tieteellisesti tyydyttäviä, ja ne rikkovat myös tieteellistä menetelmää, joka on Saksan infektiolain 1
§:n mukaan pakollinen myös kaikille virologeille ja laitoksille.
Siinä todetaan, että kaikkien on työskenneltävä tekniikan tason mukaisesti.
Saksassa toimiva Saksan tutkimussäätiö määrittelee kaikille tutkijoille, mitkä ovat tieteellisen työn säännöt.
Siinä todetaan selvästi, että meidän on tehtävä negatiivisia tarkastuksia tai valvottava menetelmiä ja että
meidän on dokumentoitava kaikki, jotta kaikki ymmärtävät sen.
Tämä on yksinkertaisesti täysin vastoin virologian periaatteita.
Ja jos teette kontrolleja, esimerkiksi, olemme myös itse julkaisseet tämän, olemme julkaisseet kontrollikokeita, joissa
terveeseen materiaaliin sekoitetaan täsmälleen samoja antibiootteja kuin virologit käyttävät, täsmälleen
samoja nälkiinnyttämistekniikoita kuin virologit käyttävät, niin silloin esiintyy juuri näitä vaikutuksia.
Virologit ovat tietenkin julkaisseet tämän useita kertoja aiemmin, mutta kuten sanoin, puhumme
1940-luvulta 1960- ja 1970-luvuille, mutta 1980- ja 1990-luvuilla tätä ei yksinkertaisesti ole enää tehty.
Puhumme aina viruksista. Miksi näissä soluviljelmissä on antibiootteja? Mitä ne siellä tekevät?
Kyllä, se on myös hyvin, hyvin tärkeä ja hyvä kysymys.
Virologit käyttävät antibiootteja näissä soluviljelykokeissa laboratoriossa, koska he haluavat desinfioida soluviljelmän.
Haluat estää bakteerien tai muiden mikro-organismien vaikutuksen kokeeseen.
He haluavat, että vain virukset, jotka ovat käytännössä elottomia, ne eivät ole eläviä olentoja,
he haluavat, että vain nämä virukset vaikuttavat.
Ja ne haluavat käytännössä hävittää ja hävittää kaikki muut mikro-organismit.
Virologit kuitenkin usein unohtavat, että antibiootit itsessään ovat jo merkittävä
stressitekijä kudokselle, tälle soluviljelmälle.
Ja antibioottien lisääminen, yleensä käytetään myös kahta antibioottia, penisilliiniä ja streptomysiiniä yhdessä, jotka
yksinään johtavat siihen, että soluviljelmä stressaantuu, ja sitten tämä vaikutus, sytopaattinen vaikutus, jossa soluviljelmä
liukenee ja sitten se myydään meille eräänlaisena viruskuvana.
Kirjeenvaihdossa on myös virologien selkeitä lausuntoja, muun muassa Friedrich Loeffler -instituutin kaltaisilta laitoksilta:
Tämä on hyvin tiedossa. Virologit tietävät, että antibiootit ovat ongelmallisia kudokselle ja
voivat aiheuttaa tämän sytopaattisen vaikutuksen.
Ja siksi teidän on tieteellisesti pakko pitää mukananne kontrolli, jossa terveeseen näytteeseen
lisätään myös antibiootteja, eikä sitäkään koskaan tehdä.
Tämä tarkoittaa sitä, että nykyaikaisempien menetelmien ja parempien elektronimikroskooppien avulla voidaan
havaita samat vaikutukset terveillä ja sairailla ihmisillä.
Kyllä. .
Eikö ole mitään eroa?
Ei ole mitään eroa, sitä ei voi erottaa toisistaan.
Saksan tutkimussäätiö vaatii myös toista seikkaa, jota ei koskaan sovelleta virologiassa, ja se on sokeuttaminen.
Olisi itse asiassa tärkeää, että laboratorion virologit eivät tietäisi, mikä näyte oli tartunnan saanut ja mikä
terveestä lähteestä, jotta heillä ei olisi ennakkoluuloja tai ennakkokäsityksiä englantia kohtaan.
Tätä ei myöskään ole tehty missään vaiheessa koko virologian alalla.
Toisin sanoen meillä on itse asiassa useita tieteellisen menetelmän rikkomuksia.
Kontrollikokeiden puuttuminen, täydellisen dokumentaation puute ja sokkoutuksen puute, ja tätä kaikkea
rikotaan jatkuvasti - myös Robert Kochin instituutissa.
Ja kuten sanoin, kyse ei ole vain tieteellisen menetelmän kritiikistä, vaan tiedämme, että kun tehdään näitä
kontrollikokeita, saadaan erottamattomasti sama tulos.
Tämä on yksinkertaisesti virologian suora kumoaminen ja vääristäminen - ainakin tämän vaikutuksen osalta.
Olemme nyt puhuneet näistä kuvista, soluviljelykokeista.
Tämän jälkeen virologit suorittavat toisen vaiheen eli genomin sekvensoinnin, kuten jotkut katsojat ovat ehkä kuulleet.
Tavoitteena on selvittää viruksen genomi eli geneettinen tieto.
Kaikki tämä tehdään niin sanotusti tietokonemallin avulla.
Kyseessä on puhdas simulointi tietokoneella ohjelmistojen avulla.
Sillä ei ole mitään tekemistä todellisen todellisen sekvensoinnin kanssa, eikä täällä myöskään tehdä mitään kontrolleja.
Ja sinun pitäisi myös sekvensoida terve soluviljelmä, joka tuottaa juuri näitä vaikutuksia.
Ja kas, kun näin tehdään, samat genomit ja virukset löytyvät terveestä soluviljelmästä.
Tämä tarkoittaa, että voin laskea kaikki virukset terveestä soluviljelmästä, jonka olen
myrkyttänyt antibiooteilla ja näännyttänyt nälkään.
Löydän myös HIV:n sieltä tietokoneohjelman avulla.
Sieltä löytyy myös SARS-CoV-2, SARS-CoV2:n variantteja.
Ja voin yksinkertaistaa kaikkea entisestään tekemällä tälle soluviljelmälle tiettyjä lisävaiheita, kuten
PCR:n, jossa niin sanotusti monistan tämän soluviljelmän.
Toisin sanoen yksinkertaisesti lisään materiaalia.
Näin tietokoneohjelman on entistä helpompi löytää ja laskea virukset.
Ja me kritisoimme kaikkea tätä, koska näemme, että jos sitä valvotaan järkevästi, kuten tieteellisesti pitäisi,
niin silloin väärennämme ja kumoamme virologien väitteet.
Ja - tämä kaikki kuulosti melko monimutkaiselta, teidän on ehkä kuunneltava se kerran tai kahdesti - mutta nyt
tulee yksinkertaisin ja tärkein kohta, jonka pitäisi olla täysin looginen kaikille katsojille.
Riippumatta näistä kuvista, joita meille aina näytetään, ja riippumatta soluviljelykokeista ja genomin
sekvensoinnista tietokoneella - täysin riippumatta niistä:
Kaikki historian aikana tehdyt tartuntakokeet, eli terveiden ja sairaiden ihmisten, olipa kyse sitten
eläimistä tai ihmisistä, saattaminen yhteen, ovat epäonnistuneet. Kaikki ne ovat epäonnistuneet!
Tämä tarkoittaa sitä, että aina kun yritän tuoda sairaita ja terveitä ihmisiä yhteen kontrolloidussa
kokeessa ja todistaa tartuntaa, se ei koskaan onnistu!
Ja tämä on toinen virologian suora kumoaminen.
Kyllä, ehkä epäsuorasti. Mutta ei voi sanoa, että ei ole viruksia, jotka laukaisevat sairauksia, kun näkee näitä infektioita.
Tarkoitan, että sen näkee luokkahuoneessa.
Sitten yksi lapsi sairastuu, seuraava lapsi sairastuu, opettajat sairastuvat, ja puolet luokasta on tyhjä.
Se tapahtui juuri uudelleen. Miten sen pitäisi tapahtua?
Jos osoittautuu, että kyse ei ole bakteereista, vaan näistä epäspesifisistä oireista, joita joudut
usein käsittelemään, mutta jotka toistuvat aina.
Tuo on tyypillinen klinikka, joka tulee paikalle. Miten selitätte sen?
Kyllä, kun havaitsemme näitä asioita, syntyy tieteellisiä hypoteeseja.
Esimerkiksi, että nyt on olemassa hiukkasia tai viruksia, jotka hyppäävät yli.
Tuo on erittäin hyvä hypoteesi. Mutta kun sitä testataan, se ei toimi.
Tarvitsemme siis lisää ideoita, lisää hypoteeseja.
Tietenkin olemme myös miettineet tätä paljon.
Jos kyse ei ole viruksista, mistä se sitten voi johtua? Tai bakteerit?
Tieteellisten tutkimusten yhteydessä törmäämme selvästi sellaisiin asioihin kuin ravitsemus, ympäristövaikutukset,
toksiinit ja altistuminen ulkoisille vaikutuksille.
Säteilylähteet, psykologiset syyt ja stressi ovat tietenkin myös mahdollisia.
Nämä kaikki ovat syitä, jotka voidaan myös hyvin todentaa kokeellisesti, esimerkiksi missä tahansa kokeessa.
Voin tuottaa oireita pelkästään ravitsemuksen avulla. Voin aiheuttaa kasvaimia myrkkyjen avulla.
Voin aiheuttaa kasvaimia säteilykokeiden avulla.
Voin kytkeä oireet päälle ja pois napin painalluksella näiden muuttujien avulla.
Toisin sanoen tiedämme itse asiassa jo melko paljon monista oireista, siitä, miten voimme tuottaa niitä
kokeissa ja mikä niihin niin sanotusti liittyy kausaalisesti.
Ei kaikista, mutta monista. Siksi sanomme, että on järkevämpää jatkaa tutkimusta tällä alalla ja tehdä avointa
tutkimusta sen sijaan, että keskitymme koko ajan tähän aiheeseen, joka on kumottu täysin alusta loppuun.
Tämä estää myös uusien oivallusten, lisätutkimusten ja lisätiedon saamisen.
Tämä on toinen asia, jota kritisoimme voimakkaasti, nimittäin se, että se rajoittaa
tietämyshorisonttia hyvin paljon aiheeseen, joka on kumottu.
Ymmärsinkö oikein? Virukset tai bakteerit eivät ole vastuussa infektiosta?
Aivan oikein. Tieteellisesti ottaen, jos teette näitä kokeita viruksilla tai sellaisilla, joiden
väitätte olevan viruksia, ette voi todistaa tartuntaa.
Mutta jos tämä tehdään bakteereilla, jotka voidaan nähdä optisesti mikroskoopilla ja jotka ovat todella
olemassa, emme voi aiheuttaa infektiota kontrolloidussa kokeessa, jos otamme nämä bakteerit eristyksissä.
Esimerkki: Jos nyt otan salmonellaa tai muita bakteereja, joiden väitetään aiheuttavan tiettyjä oireita, en voi tartuttaa
tai tartuttaa niillä tervettä elävää olentoa. Se ei toimi.
Ainoastaan silloin, kun elävä organismi on jo sairastunut tai oireilee, on havaittu, että bakteerit lisääntyvät paikallisesti
samaan aikaan, toisin sanoen niin sanotusti sivuvaikutuksena.
Mutta katsojan kannalta vertauskuvana on, että se on kuin talo tulessa.
Kun näen palavia taloja, huomaan yleensä tai melkein aina, että siellä on myös palomiehiä.
Toisin sanoen, korrelaatio, säestys on hyvin, hyvin suuri.
Se ei kuitenkaan ole todiste siitä, että palomiehet ovat myös tulipalon syyllisiä.
Ne ilmestyvät vain samaan aikaan kuin tulipalo.
Mikro-organismien ja bakteerien kanssa on siis oltava hyvin, hyvin varovainen ja niitä on tarkasteltava tarkasti.
Se, että ne esiintyvät oireen yhteydessä, ei tarkoita, että ne ovat syy.
Koska, kuten juuri sanoin, jos otan bakteerit eristykseen ja annan ne terveelle ihmiselle, joka ei ole sairas, mitään ei tapahdu.
Ja tämä on itse asiassa kumoaminen siitä, että mikro-organismien, kuten bakteerien,
välityksellä on olemassa infektioita tai tartuntoja.
Mutta siihen kuuluvat myös loiset ja madot. Sekään ei toimi siellä.
Terveisiin ihmisiin ei siis voi koskaan tarttua tuolla tavoin. Se ei toimi.
Niin, mutta palatakseni tähän luokkatilanteeseen.
Kaikki lapset eivät syö samaa ruokaa. Heillä ei ole täysin samanlaiset elinolot.
Miten siis voi olla mahdollista, että kaikki saavat samat oireet?
Jos siis sanomme, että meillä on samanlaisia oireita luokassa:
Ensinnäkin se ei aina vaikuta kaikkiin lapsiin, vaan vain muutamiin.
Ja meidän on etsittävä yhteistä pohjaa. Lapset ovat kaikki samassa huoneessa.
Kaikilla on samat opetusyksiköt.
Ne ovat kaikki alttiina samoille ilmasto-olosuhteille.
Kaikki altistuvat samoille ympäristöolosuhteille tässä huoneessa.
Ja siinä voisi olla tarpeeksi muuttujia tai argumentteja, jotka olisi tietenkin testattava kunnon kokeessa.
Se olisi toinen vaihe. Hypoteeseista ei kuitenkaan ole pulaa. Aivan.
Mutta jos sanotte, että näiden tauteja aiheuttavien virusten olemassaoloa ei ole todistettu ja että tiede ei pohjimmiltaan
tiedä, mitä se tekee tai mitä se etsii, kuinka hyödyllisiä ennaltaehkäisevät toimenpiteet, kuten rokotukset, ovat?
Kyllä, niistä voisi olla hyötyä myös ilman virusten havaitsemista, jos niistä olisi hyötyä järkevässä kokeessa.
Riippumatta siitä, onko viruksia vai ei, rokotus voi silti toimia.
Eikä se tee sitä, jos rokotuksia kokeillaan nyt.
Ensinnäkin suurin osa rokotetutkimuksista ei noudata tieteellisiä sääntöjä.
Tämä tarkoittaa, että meillä on ainakin kaksi ryhmää.
Toinen saa rokotteen, toinen saa sopivan lumelääkkeen.
Sitten tarkastellaan puhtaasti kliinistä kuvaa.
Näin oli esimerkiksi koronaviruksen kohdalla, koronavirusrokotteiden kohdalla.
He varmistivat, että myös plaseboryhmä oli mukana.
Sitten hänelle annettiin ruokasuolaa, joka ei sinänsä olisi sopiva lumelääke.
Koska kohtuullisen negatiivisen kontrollin lumelääkkeen pitäisi itse asiassa erota vaikuttavasta aineesta vain yhden
muuttujan osalta, joten voit tarkastella vain tätä muuttujaa.
Tässä tapauksessa se olisi tämä viruskomponentti.
Suolaliuos eroaa varsinaisesta rokotteesta satojen muuttujien osalta.
Mutta se on toinen aihe.
Mitä näissä koronatutkimuksissa on tehty korona-rokotteita varten? Esimerkiksi BioNTech-Pfizer?
Ihmiset testattiin sitten yksinkertaisesti PCR-testeillä.
Jos kuitenkin luet tutkimuksen pienellä painettuun tekstiin, sama määrä ihmisiä sairastui molemmissa ryhmissä.
Näissä tutkimuksissa näitä kutsutaan "epäillyiksi Covid-19-tapauksiksi".
Toisin sanoen sairaita ihmisiä oli suunnilleen sama määrä.
Varsinaisella klinikalla ei ollut mahdollista tehdä eroa.
Toisin sanoen rokotuksella ei ollut lainkaan kliinistä vaikutusta. Ainoastaan PCR-testi oli erilainen.
Ja me arvostelemme rokotteita myös täällä.
Niiden tehoa sairauksia vastaan ei ole tieteellisesti todistettu. Ja kaiken kukkuraksi, niin sanoakseni, -
Jos tarkastellaan tuhkarokkoa ja hinkuyskää tai muita rokotuksiin liittyviä tauteja, joiden osalta perinteisessä lääketieteessä
väitetään, että rokotukset ovat hävittäneet taudit, voidaan itse asiassa todeta, että jo kauan ennen kuin
rokotuksia otettiin käyttöön tilastoissa, tautien kulku oli jo vähenemässä, ja vieläpä valtavasti.
Joissakin tapauksissa jopa 95 prosenttia, kuten tuhkarokon tapauksessa, tuhkarokon esiintyvyys
väheni Saksassa ennen rokotusten käyttöönottoa.
Tämä tarkoittaa, että tauti oli itse asiassa jo hävinnyt, kun rokotus otettiin käyttöön.
Tämä tarkoittaa sitä, että näistäkään tiedoista ei voida johtaa mitään vaikutuksia.
Siksi arvostelemme rokotteita aivan yhtä paljon kuin virologiaa.
Ja muuten, myös useimpia muita lääkkeitä pidetään tehottomina ja tarpeettomina.
Mutta se kuulostaa aika lailla petokselta.
Ovatko kaikki virologit ja lääketieteen tutkijat mielestäsi huijareita ja huonoja ihmisiä?
Ei, ei lainkaan. Meidän on aina otettava mukaan inhimillinen komponentti.
Koska nämä ihmiset ovat omistaneet koko elämänsä tälle aiheelle, tälle tutkimukselle.
He ovat puolueellisia, kuten englanniksi sanottaisiin, tai ennakkoluuloisia, heillä on vääristynyt
näkemys, he eivät voi ajatella avoimesti, ja usein koko heidän olemassaolonsa riippuu siitä.
Toisin sanoen heillä on perheitä, lapsia ja niin edelleen, eikä heillä välttämättä ole varaa olla kriittisiä.
Tämä on aina otettava huomioon, eikä se tee ihmisistä automaattisesti pahiksia.
Monia virologeja voidaan syyttää tietämättömyydestä.
Koska he jatkuvasti torjuvat vuoropuhelutarjouksemme.
Joskus saamme vastauksia kirjallisiin kyselyihin, mutta emme aina, ja on hyvin, hyvin vaikeaa käydä
objektiivista keskustelua, tieteellistä keskustelua.
Siitä voi siis syyttää heitä, mutta periaatteessa en sanoisi, että kaikki lääkärit tai
virologit ja niin edelleen tekevät niin tahallaan.
Kyse on vain tietystä itsesuojelusta, tietystä tietämättömyydestä aihetta kohtaan.
Virusteorian kannattajat sanovat kuitenkin, että tartuntataudit alkoivat vähentyä vasta hygienian käyttöönoton
myötä, esimerkiksi Ignaz Semmelweisin gynekologian alalla ja Robert Kochin bakteeriteorian ansiosta.
Ettekö vaaranna näitä saavutuksia lausunnoillanne?
On aina tehtävä ero. Hygienian parantamisen kaltaisilla toimenpiteillä voi varmasti olla vaikutusta,
esimerkiksi yksinkertaisesti siksi, että päästän vähemmän vierasta materiaalia haavaani tai kehooni.
Keho reagoi tietenkin vieraaseen likaan, sanotaanko vain, tulehduksella.
Se on aivan selvää ja oikein.
Mutta sillä ei välttämättä ole mitään tekemistä virusten kanssa.
Virologiassa toteamus on melko selvä: on olemassa pieniä hiukkasia, jotka
laukaisevat tauteja, jotka ovat niiden aiheuttajia.
Ja minun on todistettava se tieteellisesti. En voi vain jättää sitä siihen.
Hygieniaolosuhteet ovat varmasti parantuneet. Mutta tälläkin on vakavia rajoituksia.
Esimerkiksi koronaviruskaudella tehtiin paljon tutkimuksia tai influenssan tapauksessa tutkittiin kahta ryhmää.
Toinen sovelsi hygieniaehtoja, toinen ei.
Tai toinen käytti naamareita ja toinen ei.
Kaikissa näissä niin sanotuissa kultaisten standardien mukaisissa RCT-tutkimuksissa, joissa on kaksi ryhmää ja vain yksi
muuttuja eroaa toisistaan, havaitaan, ettei hygieniatoimenpiteillä eikä naamioilla ollut mitään vaikutusta.
Molemmissa ryhmissä oli aina sama määrä sairaita, oireilevia potilaita.
Tilastollisesti merkittävää eroa ei siis ollut. Ja sekin kumoaa tämän hypoteesin.
Hygienia on kuitenkin tietenkin järkevää avoimille haavoille, kuten juuri sanoin.
Koska keho on yksinkertaisesti terveimmillään, kun kudoksissa ei ole vieraita aineita. Se on aivan selvää.
Ja sitten, historiallisesti, on ollut myös näitä suuria tartuntayrityksiä.
Maailmansotien välillä, maailmansotien aikana.
Eikö tästä tullut jotain, joka johti siihen johtopäätökseen, että bakteerien lisäksi on olemassa muitakin tautia aiheuttavia
mekanismeja, jotka voidaan jäljittää näihin hiukkasiin?
Historiallisesti on siis tehty melko paljon tartuntayrityksiä.
Espanjan flunssan aikaan, mutta myös myöhemmin tuhkarokko ja monet muut, influenssa ja muut taudit.
Mainitsin alussa, että ne epäonnistuvat aina.
Et siis voi koskaan osoittaa, että voit tartuttaa ihmisiä hallitusti. Se ei koskaan toimi.
Ja viimeistään siinä vaiheessa teidän pitäisi alkaa miettiä ja ajatella, että jokin ei voi olla oikein.
Näissä tutkimuksissa lääkärit tai tutkimushenkilökunta olivat tietenkin aina huolissaan. Hei, miten se voi olla mahdollista?
Meillä on täällä, yritämme käyttää tartuntatauteja kokeellisesti, eikä se koskaan toimi. Miten se voi olla mahdollista?
Sitten tietysti esitetään väitteitä kuten: "Niin, ehkä viruksia ei ollut keskitetty tarpeeksi
voimakkaasti tai ehkä nämä koehenkilöt olivat immuuneja."
Nämä ovat kaikki hyviä hypoteeseja, ei epäilystäkään.
Tosiasia on kuitenkin se, ettemme ole koskaan pystyneet todistamaan tartuntaa kokeessa.
Ja teidän on ensin annettava sen upota, teidän on ensin sulatettava se ja teidän on ensin ymmärrettävä se.
Ja se kumoaa väitteen siitä, että meillä on täällä tartunta ja että se toimii näiden hiukkasten kautta.
Se näkyy myös näissä naamiotutkimuksissa.
Jos esimerkiksi FFP2-maskeja todella käytettäisiin tai jos olisi viruksia, sillä olisi oltava vaikutusta.
Tai hygieniamaskien pitäisi näyttää vaikutusta, mutta ne eivät näy.
Tämä tarkoittaa sitä, että meillä on aina, aina virologian kumoamisia useilla ulottuvuuksilla ja eri kokeissa.
Tietenkin voitte nyt yrittää pitää sen hengissä kaikin voimin ja resurssein, ja niin tehdäänkin, koska siitä riippuu
paljon, paljon teollisuutta, paljon taloudellista liikevaihtoa, rahaa ja niin edelleen ja niin edelleen.
Voit kuvitella, että jos se alkaisi murentua, tulisi valtava maanjäristys, ja sitä halutaan luonnollisesti välttää.
Haluamme vain korostaa tieteellisesti ja objektiivisesti, että tieteessä on valtavia ongelmia ja
ristiriitoja, eikä sitä voi hyväksyä tiedemiehenä.
Kriittisenä tiedemiehenä et voi hyväksyä sitä.
Toisin sanoen lähteet ovat sellaisia, että tämä teoria ei ole oikeastaan pitävä. Oletko itse lukenut näitä lähteitä?
Juuri niin, kuten juuri sanoin, Next Levelillä on ollut kirjeenvaihtoa monien
laitosten, yli 200 laitoksen, virologien kanssa.
Olemme tehneet haastatteluja, olemme tiedustelleet Robert Koch -instituutilta ja kaikilta muilta laitoksilta
maailmanlaajuisesti, joilla on jotain raportoitavaa tällä alalla.
Ja kaikki vahvistavat, että terveiden näytteiden negatiivisia kontrolleja ei ole, että
genomisekvensoinnissa ei ole lainkaan negatiivisia kontrolleja. Negatiivisia kontrolleja ei siis ole lainkaan.
Esimerkiksi se, että tartuntakokeita ei tehdä eettisistä syistä, on tällainen
valheellinen argumentti, jolla puolustetaan itseään.
Tämä voitaisiin tehdä myös eläimillä, kuten rokotteiden ja muiden lääkkeiden kohdalla tehdään jatkuvasti, mutta kummallista
kyllä, argumentti perustuu tässä tapauksessa etiikkaan.
Yritätte siis yksinkertaisesti suojella itseänne näiltä ristiriidoilta, ja tarkkaavainen katsoja tai jopa tieteellisesti
ajatteleva henkilö huomaa nopeasti, että tieteellisessä todistusaineistossa ja myös tässä
syy-seuraus-suhteessa on valtavia ongelmia.
Ja palatakseni näihin kuviin, näihin rakenteisiin.
Karlheinz Lüdtken Max Planck Institute for the History of Science on julkaissut hienon teoksen.
Hän tutki virologian varhaishistoriaa ja tuli siihen tulokseen, että nämä kuvat aiheuttavat valtavia ongelmia, koska ne
eivät ole mikroskoopin optisia kuvia sellaisina kuin me ne tunnemme, vaan ne eivät oikeastaan ole lainkaan kuvia.
Tässä työskentelemme elektronimikroskoopilla.
Näytteet, jotka sijoitetaan tähän elektronimikroskooppiin tyhjiökammioon, on käsiteltävä voimakkaasti.
Ne on esimerkiksi höyrystettävä metallilla, jotta virta ylipäätään johtaa, ja sitten ne on jäädytettävä tai
kiinnitettävä kahden lasilevyn väliin epoksihartsilla.
Tähän kudokseen kohdistuu valtava määrä vaikutuksia, mikä myös rasittaa kudosta ja voi jo johtaa muutoksiin.
Karlheinz Lüdtke Max Planck -instituutista on myös todennut, että artefakteihin liittyy
valtavia ongelmia - niin me kutsumme niitä tieteessä.
Artefaktit ovat tuloksia tai rakenteita, jotka syntyvät vain kokeellisten olosuhteiden vuoksi.
Eivätkä nämä ole kuvia, vaan tietokoneessa muunnettuja sähkövirtoja, jotka sitten
muutetaan matemaattisesti niin sanotusti kuvaksi.
Ja tämä on toinen ongelma. Toisin sanoen olemme parhaimmillaan tekemisissä epäsuorien todisteiden
kanssa, mutta emme koskaan suorien todisteiden kanssa.
Suorat todisteet olisivat: Minulla on sairas henkilö, minulla on terve henkilö, tuon heidät
yhteen, hän tartuttaa toisen henkilön, hän sairastuu.
Otan sylkeä tai limaa sairaalta henkilöltä, annan tätä limaa terveelle henkilölle, ja hän sairastuu.
Se olisi suora todiste. Virologiassa niin ei koskaan tapahdu.
Jos teet niin, se ei toimi. Ja se on koko asian tärkein kritiikki.
Yhteenveto tuloksesta.
Tieteen ja tutkimuksen olisi hyvä pitää keskustelu avoimena.
Saattaa nimittäin olla, että istumme perustavanlaatuisten virheiden varassa, ei ehkä vain
virologian alalla vaan myös muissa aiheissa.
Ja se olisi, kuten huomautat, tieteen perusteiden vastaista. Kyllä, se johtaisi lopulta järjettömyyteen.
Ja se olisi tietenkin tilanne, johon emme halua joutua, jossa yksinkertaisesti taannumme pimeisiin
aikoihin, jolloin asioita ei voi todistaa lopullisesti.
Jäsen Haberland, kiitos tästä haastattelusta.
Odotan innolla, mitä yleisöllä on sanottavaa.
Kla.TV tuo sensuroimattomia eriäviä ääniä, jotta voimme hahmottaa, mitä todellisuus on. Kiitos paljon.
Kyllä, kiitos tästä tilaisuudesta. Mielestäni se on uskomattoman tärkeää.
Monet katsojat ovat varmasti kuulleet aiheesta aiemmin, mutta useimmat eivät varmasti ole.
Ja kuten olen jo sanonut, tästä aiheesta on uskomattoman vaikeaa puhua julkisesti.
Saat kaikkialla vain hylkäyksiä, jos haluat puhua tästä aiheesta.
Voisi siis sanoa, että he yrittävät salata tämän tiedon.
Kehotan katsojia tutustumaan kaikkiin lausuntoihini verkkosivustollamme wissen-neu-gedacht.de.
Meillä on monia julkaisuja, joissa on kaikki kirjeenvaihto ja kaikki lähteet, mukaan
lukien monet tätä alaa koskevat oikeudenkäynnit.
Ja kyllä, meillä on myös sovellus, Nexiqa, , jossa voit käyttää ChatGPT:n "kysymys ja vastaus" -menetelmää kaikkien
näiden aiheiden tutkimiseen ja kaikkien näiden virologisten julkaisujen lukemiseen niin sanotusti apuna.
Miten tarkalleen ottaen tunnistan julkaisussa, että tiedettä on sivuutettu tai rikottu, tai
kirjeenvaihdossa virologien kanssa ja niin edelleen?
Sieltä saa siis paljon tietoa.
Oikein hyvä, sitten katsojien on tarkistettava tosiasiat itse ja esitettävä sinulle kysymyksiä. Kiitos paljon.
Kiitos myös teille.