Платформе друштвених мрежа су као други свет.
Свет који може освојити свакога, ако му дозволиш.
То има екстреман утицај на нас младе људе, и могу да разумем зашто је то тако.
Овде су млади међу собом и није битно шта ти не иде у животу.
Међутим, овде има више опасности него што их заправо можемо проценити.
На ТикТоку круже изазови – који се такође могу сматрати тестовима храбрости – као што су "Изазов дезодоранса",
"Изазов цимета" или "Изазов гушења". Шта су ти изазови?
"Изазов дезодоранса" се такође може назвати "изазов опекотина", јер подразумева прскање дезодоранса по рукама и другим
деловима тела све док не задобијете тешке опекотине на кожи.
Циљ овог изазова је: Ко може најдуже да издржи?
Принцип иза "цимет изазова" је једноставан: узмете мало цимета и сипате га у уста и низ грло... То је то.
У неким случајевима овај изазов може довести до губитка свести, а такође постоји ризик од гушења.
"Чорн-аут челенџ" је изазов у којем се гушиш док не изгубиш свест.
Многи то раде због броја кликова, али и зато што се сматра да то изазива такозвани "кик".
Питао сам се: зашто млади људи прихватају ове изазове, зашто раде те ствари себи?
Признање и пажња на интернету важни су за све, зар не? Мислим, ко не жели да га многи људи диве?
Многи такође можда немају решење за своје проблеме, бриге или страхове – у том случају виртуелни свет
нуди одвраћање пажње и вероватно и одређено бекство.
И ја имам своје бриге и проблеме. Моје најбоље искуство је да останем у стварном свету и да се у њему позабавим и решим ствари.
Оно што ми помаже јесте и разговор са мојим родитељима.
Ово је мој апел вама и вашим родитељима: разговарајте међусобно, помажите једни другима и будите отворени једни према другима!