Na početku pandemije koronavirusa bilo je mnogo novinskih članaka koji su žalili zbog nedostatka odgovarajuće
vakcine i, u istom dahu, nudili nadu za njen brzi razvoj.
Iako je koronavirus u suštini oblik gripe koji uzrokuju dobro poznati koronavirusi, upotreba
prirodnih lijekova je od samog početka isključena.
Nije bilo spomena o antivirusnim, imunostimulirajućim i protuupalnim učincima Echinacea
purpurea, Artemisia annua, Pelargonium i Cistus incanus.
Sve ove biljke se stoljećima koriste u narodnoj medicini za ove svrhe.
Neke biljke su svestrane i nevjerovatno je da nemaju mjesto u konvencionalnoj medicini.
Stjenika, latinski naziv Cistus incanus
Cistus, koji raste u mediteranskoj regiji, ima širok spektar primjena.
Čaj ili dekocija napravljena od ove biljke ima detoksikacijska, anti-alergijska, antibakterijska i antivirusna svojstva.
Antioksidativni učinak je veći od onog vitamina C i E.
U skladu sa navedenim svojstvima, ekstrakt kadulje veže kadmij i živu, a također je učinkovit protiv
neurodermatitisa umjesto kortizonskih ili antibiotičkih masti.
Čaj pomaže u borbi protiv upale u ustima i grlu, dijareje u crijevima i kvasničke gljivice Candida albicans.
Istraživanja provedena na Institutu Friedrich Loeffler, bolnici Charité u Berlinu i Univerzitetu u Münsteru pokazala su u
eksperimentima na miševima da su miševi koji su udahnuli ekstrakt cistusa prije nego što su inficirani bakterijom gripe
ostali zdravi, dok su drugi ozbiljno oboljeli ili su umrli.
Ispitivanja na ljudima također su bila uspješna.
Dana 1. juna 2021. godine, Univerzitet u Lübecku objavio je rad koji pokazuje gotovo potpuno
smanjenje stope infekcije virusom SARS-CoV-2.
U principu se prilikom konzumiranja čaja ili odvarka ne razvija rezistencija i nema nuspojava.
Kako to da se danas vraća trend prirodnih proizvoda, a i dalje se gotovo isključivo koriste hemijski proizvedeni proizvodi?
Kla.TV je ovo detaljno razmotrio u programu "Skriveni ambisi istraživanja raka".
Ovdje su najvažniji aspekti dokumentacije
Američka porodica Rockefeller, koju glavni mediji smatraju filantropima , kontrolirala je oko 90%
cjelokupnog američkog tržišta nafte oko 1880. godine.
Oko 1900. godine naučnici su otkrili kako proizvoditi hemikalije iz nafte i počeli
sintetizirati aktivne sastojke biljnog porijekla.
Ovi proizvodi bi se mogli patentirati i plasirati na tržište uz visoku dobit. Rockefeller je stoga
planirao stvoriti tržište za kemijske medicinske proizvode.
Međutim, Amerikanci su više voljeli prirodne i biljne lijekove, što mu je stajalo na putu.
Zbog toga su američke medicinske studije usmjerene u pravcu koji je Rockefeller želio – s
dalekosežnim posljedicama za obuku ljekara:
Sve škole koje nisu podučavale prema "farmaceutskoj hemiji", tj. "naučnoj medicini",
izgubile su akreditaciju i svu finansijsku podršku.
Preostale medicinske škole su izgubile svoju nezavisnost.
Amerikanci su bili pod utjecajem slogana "Pilu za svaku boljku". Lijekovi prirodnog porijekla su bili ocrnjeni.
Već 1937. godine sve se ponovilo za Evropu – sa istim posljedicama.
Ukupno su Rockefelleri uložili 100 miliona funti u General Education Board kako bi okončali proučavanje prirodne medicine
na američkim medicinskim školama i trajno dozvolili da se u istraživanjima i bolnicama koriste samo farmaceutske lijekove.
Time su stvorili ogroman tržište za hemijske medicinske proizvode.
Istovremeno su utjecali na naučna istraživanja osnivanjem utjecajnih univerziteta, izuzetno značajne
istraživačke bolnice i elitnog medicinskog fakulteta.
Sljedeće pokazuje kako masovni utjecaj na medicinu u to vrijeme, kroz ukidanje prirodnih lijekova, i
danas ima ozbiljne posljedice za naturopatsku medicinu!
Ovo se također odnosi na Uredbu o novoj hrani, koja je uvedena u EU 1997. godine, a u Švicarskoj 2017. godine.
Šta obuhvata Uredba o novoj hrani?
Ova uredba protiv genetskog inženjeringa je prvobitno donesena kako bi se spriječilo stavljanje novih namirnica, tj.
genetski modificiranog voća i povrća, na tržište bez odobrenja.
Danas ova prva kategorija također uključuje, na primjer, proteinske ekstrakte iz insekata ili
namirnice proizvedene novim, nestandardnim postupkom.
Ova hrana zahtijeva složen proces odobrenja kako bi se osigurala sigurnost hrane.
Međutim, postoji druga kategorija namirnica koje spadaju pod Uredbu o novoj hrani: nove tradicionalne namirnice.
Ovo su namirnice koje do 1997. godine u EU nisu bile stavljene u promet za ljudsku ishranu u značajnoj mjeri, ali su
od pamtivijeka bile dio ishrane na drugim kontinentima, npr. sjemenke čije, voće baobaba i fizaalis.
Iako ovi novi tradicionalni prehrambeni proizvodi imaju pojednostavljen postupak odobrenja, oni su čisto uznemiravanje.
Samo zamislite: naš krompir uzgajan u Evropi, pa čak i bosiljak, danas ne bi bili
dozvoljeni da su mjerili prema ovim smjernicama.
Kakav utjecaj ovi događaji imaju u Švicarskoj?
Da bismo vama, gledatelju, pružili uvid u to kako ove mjere funkcioniraju u praksi, Kla.TV je postavio
Fabianu Lötschu, izvršnom direktoru Kräuter Lötsch – Lötsch GmbH, nekoliko pitanja o ovoj temi:
Gospodine Lötsch, vi ste izvršni direktor kompanije Kräuter Lötsch – Lötsch GmbH. Prodajete biljne
proizvode u Austriji, a već nekoliko godina i u Švicarskoj.
Kao što smo čuli, već ste iskusili regulatorne implikacije u Švicarskoj. Možete li nam reći više o tome?
Da, trenutno je to vožnja rolerkosterom.
Prije nekoliko godina, Švicarska, odnosno Swissmedic, bila je također odgovorna za prehrambene proizvode poput čaja od
koprive i čaja od koprive konjskog repa, koji su prethodno bili zabranjeni za prodaju u organskim prodavnicama u Švicarskoj.
Zatim je Švicarska usvojila Zakon o novoj hrani. Kasnije ćemo se vratiti na to šta to tačno znači.
I to je za nas u početku bilo vrlo praktično, jer je, naravno, mnogo više začinskog bilja bilo slobodno dostupno za kupovinu.
Ali sada počinje, s novim pravilima i propisima koji se uvode svake godine.
Na primjer, cvjetovi koprive i crvenog djeteline nisu dozvoljeni kao prehrambeni proizvodi od prošle godine.
Sada ih je potrebno deklarisati kao dodatke prehrani.
Ovo naravno čini vrlo, vrlo teškim za vlasti, kao i za proizvođače, jer se zakoni stalno mijenjaju.
U principu, izgleda ovako: Prije dvije godine, preslica je još uvijek bila prehrambeni proizvod.
Onda se pojavi neka farmaceutska kompanija ili lobist i kaže da kopriva ima farmaceutska svojstva. Onda
biste morali dokazati upravo suprotno, da to nije slučaj.
Relativno je teško reći, jer svi znaju da kopriva ljekovita, ali ne možete to samo reći,
morate to dokazati, što je trenutno pomalo teško.
Već dvije godine imamo ozbiljne probleme s vlastima u Švicarskoj, što nije lako razumjeti.
Imamo vrlo širok asortiman s više od 200 proizvoda.
Ovo nije raspravljano samo na kantonalnom nivou. Podigli smo to na savezni nivo.
Ovaj slučaj je u Švicarskoj žestoko raspravljan. Svaki kantonalni apotekar me zna po imenu.
I da, kao što sam rekao, vlastima je također teško razumjeti kako tačno funkcioniše Zakon o
novoj hrani. I zato je odgođen do sljedeće faze.
To znači da se zakonski zahtjevi mijenjaju iz godine u godinu. Koji su razvoji u EU?
Da, u EU je malo jednostavnije nego u Švicarskoj.
Kažem da EU sada ima Zakon o novoj hrani i da se moramo strogo i bez izuzetka pridržavati.
U Švicarskoj su stvari malo drugačije. Moram pratiti Zakon o novoj hrani i Katalog nove hrane.
Trebam listu čajeva od Njemačkog udruženja za čaj, koje je dobro poznato, zatim listu od savezne vlade, i sve to treba uporediti.
Kao što sam rekao, trenutno je to prilično složeno pitanje u EU.
Ako kao proizvođač sada želite plasirati proizvod na tržište – uzmimo za primjer koprivu ili cvjetove crvenog djeteline – onda
se pripremam da pripremim proizvod za tržište i lansiram ga.
A onda godinu dana kasnije: Čekaj, to više ne funkcioniše, ima zdravstvene osobine ili bi možda moglo biti zdravo.
Kao rezultat toga, razno bilje se sada postepeno povlači iz upotrebe ili je podložno ograničenjima, što znači
da se više ne može plasirati kao 100% prirodni proizvodi.
To znači da ako sada želim lansirati proizvod od konjskog repa na tržište, morao bih ga pretvoriti u dodatak prehrani.
To znači dodavanje značajne količine željeza, silicija, vitamina C ili drugih sastojaka.
To znači da modificiram ovaj 100% prirodni proizvod kako bih ga mogao pretvoriti u dodatak
prehrani koji je u skladu sa specifikacijama.
Kao što sam rekao, nije uvijek lako sve uskladiti. Ali moraš ostati na oprezu.
To zvuči kao sve više i više ograničenja za vas. Ko mislite da ima interes da sve više ograničava naturopatiju i homeopatiju?
Možemo zauzeti širok, globalni pogled, ali za sada ću se držati EU.
Dakle, 2017. godine Njemačko ljekarsko udruženje je odlučilo staviti kraj naturopatiji i
homeopatiji. Ali to je samo vrh ledenog brijega.
Priroda je vjerovatno previše zdrava. Biljke ne možete patentirati, ne možete od njih zaraditi novac. Zato im namećete
određena ograničenja kako ih više ne biste mogli prodavati.
U farmaceutskoj industriji uvijek se jedna ili dvije hemikalije dodaju lijeku.
U prirodi prirodno imamo mnoštvo glavnih aktivnih sastojaka, sekundarnih aktivnih sastojaka i sekundarnih biljnih supstanci u
jednom proizvodu koje, kao što sam rekao, ne mogu biti patentirane kao takve. S jednim
izuzetkom, na koji ćemo se kasnije vratiti.
To je zanimljivo. To nas dovodi do pitanja: postoje li neki proizvodi koji trenutno više nisu
dostupni u Švicarskoj, koje više ne smijete prodavati?
Da, trenutno zaista postoje ograničenja. Rockrose je jedan takav proizvod.
Ovo je sada patentirano od strane nekoga, što znači da je proglašeno čistom sortom. Cistus ruža se može
koristiti za ljudsku prehranu samo s jednog grčkog otoka.
Proizvod je zabranjen za prodaju na susjednom otoku, kopnu, u Turskoj, Grčkoj i Albaniji. Vjerovatno zato što je previše zdrav.
Međutim, postoje i druge biljke, poput Artemisia annua, čija je prodaja bila dozvoljena.
Koje su također široko koristili ljudi u EU. Ali možeš raditi šta god hoćeš.
Postoje velike, dobro poznate kompanije u Njemačkoj, kao što je Udruženje za čaj, koje smo ranije spomenuli, koje su
podnijele dokumentaciju EU pokazujući da je ovaj proizvod, Artemisia annua ili stjenika, bio široko korišten.
Ali ti to samo odbiješ, jednostavno ti ne ulazi u glavu, cijela stvar.
Prodaja Artemisia annua sada je zabranjena u više od 70% svijeta uslijed pandemije
koronavirusa. To je uništilo mnoge izvore prihoda.
Mnogi proizvođači i proizvođači dolaze iz Afrike, a odjednom se to više ne može izvoziti, što ima mnogo negativnih posljedica –
uključujući i za tinkture, čiji je proces proizvodnje sličan onome Bachovih cvjetnih pripravaka, koji su legitimni na tržištu.
Od prošle godine nam je zabranjeno prodavati ih, a vlast tvrdi da su jednostavno ružni na pogled.
Ali samo zato što ti nešto bode bok, ne znači da, ako je legitimno, nije po pravu na
tržištu. Dakle, moraš se suočiti s nekoliko prepreka.
Nevjerovatno! Može li se ovo sažeti tako što se kaže da se biljke sa zdravstvenim svojstvima koje rastu u divljini i koje su
pristupačne svima sve više uskraćuju? Može li se to tako reći?
Da, na to se sve na kraju svodi. Samo čekam da kažu da više ne možete uzgajati voće i povrće u svom
vrtu jer sadrže vitamine i mogli bi biti zdravi.
Trenutno je situacija relativno teška. Da, samo moraš biti siguran da dobiješ najbolje, kao kod hrane, gdje jedem organsku hranu.
Čak i tamo organsko više nije organsko. Jednostavno morate osigurati da iz prirode izvučete najbolje, a to je sama priroda.
Ako uporedim uzgojenu lisnatu salatu, koja sadrži 7 miligrama vitamina C na 100 grama jestivog biljnog materijala, s
maslačkom, koji sadrži 87 miligrama, i koprivom, koja sadrži 333 miligrama vitamina C, onda u suštini pravimo kvantne skokove.
Međutim, zaista moramo osigurati da naturopatija ne bude potpuno zabranjena, niti njeni
proizvodi, jer bismo onda mogli zabraniti i samu prirodu.
Znate li da li su i drugi kolege u vašoj profesiji u sličnoj situaciji kao vi i da li
su i oni podložni službenim ograničenjima?
Da, zaista, znam neke koji su imali velike probleme s vlastima.
Stiglo je do toga da su morali obustaviti poslovanje zbog kazni, a cijeli proces se odužio više od dvije godine.
Govorimo o kaznama od 20.000, 25.000, 30.000 švicarskih franaka, koje mala kompanija ne može lako priuštiti.
Ili, bolje rečeno, također se osjeća nemoćno jer, kao malo preduzeće, ima se malo utjecaja, a čak i
ako ga ima, to uvijek podrazumijeva visoke troškove:
Sudski postupci, advokati i tako dalje i tako dalje, samo da se zadrži uporište. Nije tako lako
ostati na visini zadatka i boriti se protiv toga.
Posebno kada vidite proizvode koji su legitimni na tržištu, a zabranjuju se jednostavno zato
što predstavljaju trn u boku određenim ljudima.
Pa, imajte hrabrosti da nastavite borbu protiv ograničenja. Želimo vam puno upornosti i uspjeha.
Ima li još nešto što biste željeli podijeliti s našim gledaocima?
Da, ne vjeruj uvijek slijepo, istraži sam, postavljaj pitanja.
Kao što sam rekao, ako dođe do toga da ti više nije dozvoljeno koristiti bilje na vlastitom pragu, onda moraš početi
preispitivati cijelu stvar i možda je čak i detaljnije proučiti.
Vrlo dobro, hvala vam puno, gospodine Lötsch.
Hvala i vama.
Dr Sonja Reitz objašnjava utjecaj ovih događaja u Njemačkoj.
Već dugi niz godina radi kao specijalistica opšte medicine, psihoterapije i naturopatije u Hamburgu.
Ispod navodi različite razloge zašto naturopatija sve teže stiče prihvaćanje u medicini:
Kakav utjecaj ovi događaji imaju u Njemačkoj?
1. Pod vodstvom Renate Künast, Zeleni su u njemačkom parlamentu pozvali na izuzetno strogu regulaciju
dodataka prehrani, posebno na nacionalne maksimalne razine vitamina i minerala u proizvodima.
Preporuke Saveznog instituta za procjenu rizika (BfR) trebale su biti korištene kao osnova za nove maksimalne količine.
Oni su jedinstveno niski širom svijeta, jer su u prosjeku 70–80% ispod maksimalnih razina u drugim zemljama, posebno u EU.
Iako prijedlog nije prihvaćen, i druge njemačke stranke također ulažu napore u tom smjeru na nivou EU.
2. Zakon o konkurenciji lijekova zabranio je imenovanje učinaka biljaka i minerala koji su se stoljećima promatrali.
3. Istraživanje isplativih biljaka za liječenje raka itd. se ometa, ako ne i u potpunosti sprječava.
4. Suprotno tome, supstance opasne po život, poput saRNA ili modRNA , pa čak i antidepresivi, odobravaju se bez
ikakvog kritičkog ispitivanja, iako njihove koristi nisu jasne ili nanose više štete nego koristi.
Mnogi od napretaka koje je spomenuo dr Reitz mogu se jasno vidjeti u životnom djelu farmaceuta dr Hans-Martina Hirta i
njegovim iskustvima s Artemisia annua – pa hajde da to pogledamo.
Godišnja pelin, latinski naziv Artemisia annua
Dr Hans-Martin Hirt je studirao farmaciju u Heidelbergu.
Zatim je tri godine radio na virusnoj imunologiji u Njemačkom centru za istraživanje raka, a još četiri
godine u istraživačkom centru bolnice u dispanzeru.
Sa ovim iskustvom, šest godina nakon Konga, otišao je u kongolsku džunglu.
Područje opskrbe obuhvatalo je 400.000 ljudi i bilo je nemoguće osigurati bolesnima dovoljno lijekova.
Zato su on i njegove kolege istraživali kako se boriti protiv bolesti koristeći biljke koje su tamo rasle.
Još u Njemačkoj, neposredno prije prijeloma milenija, otkrio je biljku Artemisia annua, koja je također bila
učinkovita protiv malarije, najčešće bolesti u Africi.
Kako bi ih mogao dovoljno istražiti, 1986. godine osnovao je udruženje Anamed.
Dr. Hirt je potom dobio mnoge donacije, uključujući od aristokracije Baden-Würtemberga, Ministarstva ekonomskih poslova,
Ministarstva zdravlja i Državnog ministarstva Baden-Würtemberga.
Cilj donacija bio je pružiti pomoć kako bi biljka bila lako dostupna i pristupačna kao lijek u Africi.
2002. godine dr. Hirt je od Svjetske zdravstvene organizacije (SZO) primio nagradu "Cijena izvrsnosti"
Inicijative za suzbijanje malarije za svoj rad u Africi.
Godine 2004. dobio je Svjetsku nagradu Baden-Württemberga, a 2005. mu je državna zaklada
dodijelila 20.000 eura kao svoju najvišu čast.
Posljednjih godina je također dobio 50.000 eura od državnog ministarstva i njemačke savezne vlade kako
bi nastavio ovaj rad grupe Anamed u istočnom Kongu.
Dok je dr. Hirt još uvijek primao podršku za svoj rad u Africi, plima se u Njemačkoj okrenula protiv njega.
Krivica je bila na njegovom članku u njemačkom listu o "kemoterapiji iz vrta".
Spomenuo je da se biljka Artemisia annua također može koristiti za liječenje raka. To je privuklo pažnju farmaceutskih kompanija.
Dr. Hirt je bio ozbiljan konkurent farmaceutskoj industriji zbog svoje trogodišnje istraživačke djelatnosti u Centru za
istraživanje raka, a činjenica da će se Artemisia annua u biljnom obliku koristiti za liječenje raka
ovdje u Evropi predstavljala je neposrednu prijetnju.
Lokalna farmaceutska industrija bi i dalje mogla prihvatiti upotrebu jeftinih biljnih
pripravaka za borbu protiv malarije u Africi.
Ali ideja da se rak u Evropi može jeftino liječiti biljkom bila je previše. Pozvani su
razni zakoni kako bi se osujetili Hirtovi planovi.
Štaviše, tokom godina razne pravne praznine su postepeno zatvorene ili reinterpretirane, što je rezultiralo
tužbama protiv dr Martina Hirt 2009. i 2014. godine.
2015. godine gospodin Hirt se složio s regionalnim vijećem da njegova kompanija, izdavačka kuća "anamed edition", može
pružati informacije o svemu što se tiče Artemisia annua, ali ne može prodavati nikakve proizvode od Artemisia.
Njegovoj kompaniji Teemana je dozvoljeno prodavati proizvode od pelina, ali na ambalaži ne smije biti navedeno za šta se koriste.
Godine 2019. i 2022. on i njegov klub ponovo su tuženi, čak i zbog podjele trave putem kluba.
Svaki put su kazne bile u petocifrenom iznosu.
U međuvremenu je zakonodavstvo u vezi s odobravanjem i upotrebom ljekovitog bilja postalo mnogo strože!
Ako bi se slijedila današnja zakonski ispravna procedura, svaka ljekovita biljka prvo bi se morala registrovati kao prehrambeni
proizvod, što bi trajalo sedam godina i koštalo oko 500.000 eura.
Potrebno bi bilo još 13 godina i prosječno 2,4 milijarde eura troškova da biljka za lijek bude odobrena kao lijek.
Ovo je izvodljivo za farmaceutsku industriju, ali ne i za mala preduzeća, i potpuno besmisleno za bilje koje
je u društvu uspostavljeno i korišteno od pamtivijeka.
Farmaceutska industrija sada zarađuje mnogo novca na artemisininu, sastojku biljke Artemisia annua, jer
se ta komponenta također koristi u hemijskoj medicini.
Zaključak
Ovi primjeri jasno pokazuju da su noviji zakoni o sigurnosti hrane i lijekova u Evropi i
Švicarskoj, čini se, doneseni za naše dobro.
Međutim, one imaju suprotan učinak: farmaceutska industrija ostvaruje velike profite.
I kao što dr Reitz spominje, paralelno s ukidanjem prirodnih lijekova razvijaju se opasne nove supstance koje
će nam se nametnuti, na primjer u obliku vakcinacija.
Dosegli smo tačku u kojoj se građani podvrgavaju zdravstvenoj diktaturi i, istovremeno,
izrazito opasnim obaveznim medicinskim mjerama.
Ovo se mora zaustaviti i odgovorni moraju biti razotkriveni!
Zakonodavna tijela odgovorna za zabranu prirodnih lijekova i oni koji profitiraju od tih
zabrana moraju biti istraženi. Jesu li povezani?
To bi objasnilo zašto, gledano izvana, farmaceutska industrija i zakonodavne vlasti djeluju
kao da rade zajedno na potpuno orkestriran način.
Dakle, uprkos postojećoj pravnoj osnovi, čini se nemogućim tvrditi pravo na prirodne lijekove.
Pomozite nam otkriti umove iza svega i njihovu mrežu u ovoj složenoj mreži!
Molimo vas da pošaljete sve važne informacije Kla.TV-u ili podržite naše volonterske istraživačke timove.