Na početku pandemije koronavirusa bilo je mnogo novinskih članaka koji su žalili zbog nedostatka odgovarajućeg
cjepiva i, u istom dahu, nudili nadu za njegov brzi razvoj.
Iako je koronavirus u suštini oblik gripe uzrokovan dobro poznatim koronavirusima, uporaba
prirodnih lijekova od samog je početka bila zanemarena.
Nije bilo spomena o antivirusnim, imunostimulirajućim i protuupalnim učincima Echinacea
purpurea, Artemisia annua, Pelargonium i Cistus incanus.
Sve su ove biljke stoljećima korištene u narodnoj medicini za ove svrhe.
Neke su biljke svestrane i nevjerojatno je da nemaju mjesta u konvencionalnoj medicini.
Stjenika, latinski naziv Cistus incanus
Cistus, koji raste u mediteranskoj regiji, ima širok raspon primjena.
Čaj ili dekocija napravljena od biljke ima detoksikacijska, antialergijska, antibakterijska i antivirusna svojstva.
Antioksidativni učinak veći je od onog vitamina C i E.
U skladu s gore navedenim svojstvima, ekstrakt kadulje veže kadmij i živu te je također učinkovit protiv
neurodermatitisa umjesto kortizonskih ili antibiotičkih masti.
Čaj pomaže u borbi protiv upala u ustima i grlu, proljeva u crijevima i gljivice Candida albicans.
Istraživanja provedena na Institutu Friedrich Loeffler, berlinskoj bolnici Charité i Sveučilištu u Münsteru pokazala su u
eksperimentima na miševima da su miševi koji su udahnuli ekstrakt cistusa prije nego što su zaraženi bakterijom gripe
ostali zdravi, dok su drugi ozbiljno oboljeli ili su umrli.
Ispitivanja na ljudima također su bila uspješna.
Dana 1. lipnja 2021. Sveučilište u Lübecku objavilo je rad koji pokazuje gotovo potpuno
smanjenje stope zaraze virusom SARS-CoV-2.
U načelu se pri konzumaciji čaja ili odvarka ne razvija rezistencija i nema nuspojava.
Kako to da se danas ponovno vraća trend prirodnih proizvoda, a i dalje se gotovo
isključivo koriste kemijski proizvedeni proizvodi?
Kla.TV je ovo detaljno raspravio u svojoj emisiji "Skriveni bezdani istraživanja raka".
Ovdje su najvažniji aspekti dokumentacije
Američka obitelj Rockefeller, koju glavni mediji smatraju filantropima , kontrolirala je 90%
cjelokupnog američkog tržišta nafte oko 1880. godine.
Oko 1900. godine znanstvenici su otkrili kako proizvoditi kemikalije iz nafte i
počeli sintetizirati biljne aktivne sastojke.
Ovi bi se mogli patentirati i plasirati na tržište uz visoku dobit. Rockefeller je stoga planirao
stvoriti tržište za kemijske medicinske proizvode.
Međutim, Amerikanci su više voljeli prirodne i biljne lijekove, što mu je stajalo na putu.
Zato je američko medicinsko obrazovanje usmjereno u smjeru koji je Rockefeller želio – s
dalekosežnim posljedicama za obuku liječnika:
Sve škole koje nisu podučavale prema "farmaceutskoj kemiji", tj. "znanstvenoj medicini",
izgubile su akreditaciju i svu financijsku potporu.
Preostale medicinske škole izgubile su svoju neovisnost.
Amerikanci su bili pod utjecajem slogana "Pillula za svaku boljku". Lijekovi prirodnog podrijetla bili su ocrnjeni.
Već 1937. sve se to ponovilo za Europu – s istim posljedicama.
Ukupno su Rockefelleri uložili 100 milijuna funti u Odbor za opće obrazovanje kako bi prekinuli proučavanje prirodne medicine na
američkim medicinskim fakultetima i trajno dopustili da se u istraživanjima i bolnicama koriste samo farmaceutske lijekove.
Time su stvorili ogroman tržište za kemijske medicinske proizvode.
Istovremeno su utjecali na znanstvena istraživanja osnivanjem utjecajnih sveučilišta, iznimno značajne
istraživačke bolnice i elitnog medicinskog fakulteta.
Sljedeće pokazuje kako masovni utjecaj na medicinu u to vrijeme, kroz ukidanje prirodnih lijekova, i
danas ima ozbiljne posljedice za naturopatsku medicinu!
Ovo se također odnosi na Uredbu o novoj hrani, koja je uvedena u EU 1997. godine, a u Švicarskoj 2017. godine.
Što obuhvaća Uredba o novoj hrani?
Ova uredba protiv genetskog inženjeringa izvorno je donesena kako bi se spriječilo stavljanje novih namirnica, tj.
genetski modificiranog voća i povrća, na tržište bez odobrenja.
Danas ova prva kategorija također uključuje, na primjer, proteinske ekstrakte iz insekata ili
namirnice proizvedene novim, nestandardnim postupkom.
Ovi namirnici zahtijevaju složen postupak odobrenja kako bi se osigurala sigurnost hrane.
Međutim, postoji druga kategorija namirnica koje spadaju pod Uredbu o novoj hrani: nove tradicionalne namirnice.
Ovo su namirnice koje do 1997. godine u EU nisu bile stavljene u promet za ljudsku prehranu u značajnoj mjeri, ali
su od pamtivijeka bile dio prehrane na drugim kontinentima, npr. sjemenke čije, plod baobaba i fizaalis.
Iako ovi novi tradicionalni prehrambeni proizvodi imaju pojednostavljen postupak odobrenja, oni su čisto uznemiravanje.
Samo zamislite: naše krumpire uzgojene u Europi, pa čak i bosiljak, danas ne bi bile
dopuštene ako bi se mjerile prema tim smjernicama.
Kakav utjecaj ova zbivanja imaju u Švicarskoj?
Da bismo vama, gledatelju, pružili uvid u to kako ove mjere funkcioniraju u praksi, Kla.TV je postavio
Fabiana Lötscha, izvršnog direktora tvrtke Kräuter Lötsch – Lötsch GmbH, nekoliko pitanja o ovoj temi:
Gospodine Lötsch, vi ste izvršni direktor tvrtke Kräuter Lötsch – Lötsch GmbH. Prodajete biljne
proizvode u Austriji, a već nekoliko godina i u Švicarskoj.
Kako smo čuli, već ste iskusili regulatorne implikacije u Švicarskoj. Možete li nam reći više o tome?
Da, trenutno je to vožnja rolerkosterom.
Prije nekoliko godina, Švicarska, odnosno Swissmedic, bila je odgovorna i za prehrambene proizvode poput čaja od koprive
i čaja od koprive konjski rep, koji su prethodno bili zabranjeni za prodaju u švicarskim trgovinama organske hrane.
Zatim je Švicarska usvojila Zakon o novoj hrani. Kasnije ćemo se vratiti na to što to točno jest.
I to je u početku za nas bilo vrlo praktično, jer je, naravno, mnogo više začinskog bilja bilo slobodno dostupno za kupnju.
Ali sada počinje, s novim pravilima i propisima koji se uvode svake godine.
Na primjer, cvjetovi koprive i crvenog djeteline od prošle godine nisu dopušteni kao prehrambeni proizvodi.
Sada ih je potrebno deklarirati kao dodatke prehrani.
To naravno čini vrlo, vrlo teškim za vlasti, kao i za proizvođače, jer se zakoni stalno mijenjaju.
U načelu, izgleda ovako: Prije dvije godine, preslica je još uvijek bila prehrambeni proizvod.
Onda se pojavi neka farmaceutska tvrtka ili lobist i kaže da preslica ima farmaceutska svojstva. Tada
biste morali dokazati upravo suprotno, da to nije slučaj.
Relativno je teško reći, jer svi znaju da kopriva djeluje zdravo, ali ne možete to samo tvrditi,
morate to dokazati, što je trenutno pomalo teško.
Već dvije godine imamo ozbiljne probleme s vlastima u Švicarskoj, što nije lako razumjeti.
Imamo vrlo širok asortiman s više od 200 proizvoda.
Ovo nije raspravljano samo na kantonalnoj razini. Podigli smo to na saveznu razinu.
Ovaj je slučaj u Švicarskoj žestoko raspravljan. Svaki kantonalni kemičar me zna po imenu.
I da, kao što sam rekao, vlastima je također teško točno razumjeti kako ovaj Zakon o novoj hrani
funkcionira. I zato je prenesen u sljedeću fazu.
To znači da se zakonski zahtjevi mijenjaju iz godine u godinu. Koji su razvoji u EU?
Da, u EU je malo jednostavnije nego u Švicarskoj.
Kažem da EU sada ima Zakon o novoj hrani i da se njime moramo strogo pridržavati bez iznimke.
U Švicarskoj su stvari malo drugačije. Moram pratiti Zakon o novoj hrani i Katalog nove hrane.
Trebam popis čajeva od Njemačkog udruženja za čaj, koje je dobro poznato, zatim popis od savezne vlade, a
potom sve treba usporediti. Kao što sam rekao, trenutno je to prilično složeno pitanje u EU.
Ako kao proizvođač sada želite lansirati proizvod na tržište – uzmimo za primjer koprivu ili cvjetove crvenog djeteline –
onda se pripremam pripremiti proizvod za tržište i lansirati ga.
A onda godinu dana kasnije, kao, čekaj, to više ne funkcionira, ima zdravstvene prednosti ili bi možda moglo biti zdravo.
Kao rezultat toga, razne biljne vrste sada se postepeno povlače iz upotrebe ili su podložne ograničenjima, što znači
da se više ne mogu plasirati kao 100% prirodni proizvodi.
To znači da ako sada želim lansirati proizvod od koprive na tržište, morao bih ga pretvoriti u dodatak prehrani.
To znači dodavanje značajne količine željeza, silicija, vitamina C ili drugih sastojaka.
To znači da modificiram ovaj 100% prirodni proizvod kako bih ga mogao pretvoriti u dodatak
prehrani koji je u skladu sa specifikacijama.
Kao što sam rekao, nije uvijek lako sve uskladiti. Ali moraš ostati na oprezu.
To zvuči kao sve više i više ograničenja za vas. Tko, po vašem mišljenju, ima interes za sve
stroža ograničenja naturopatije i homeopatije?
Mogao bi se zauzeti širok, globalni pogled, ali za sada ću ostati pri EU.
Dakle, 2017. godine Njemačko liječničko udruženje odlučilo je staviti kraj naturopatiji i
homeopatiji. Ali to je samo vrh ledenog brijega.
Priroda je vjerojatno previše zdrava. Biljke ne možete patentirati, ne možete na njima zaraditi. Zato im namećete
određena ograničenja kako ih više ne biste mogli prodavati.
U farmaceutskoj industriji uvijek se jedna ili dvije kemikalije dodaju lijeku.
U prirodi prirodno imamo mnoštvo glavnih aktivnih sastojaka, sekundarnih aktivnih sastojaka i sekundarnih biljnih tvari u
jednom proizvodu koje, kao što sam rekao, ne mogu biti patentirane kao takve. S jednim
izuzetkom, na koji ćemo se kasnije vratiti.
To je zanimljivo. To nas dovodi do pitanja: postoje li neki proizvodi koji trenutno više nisu
dostupni u Švicarskoj, koje više ne smijete prodavati?
Da, trenutno doista postoje ograničenja. Rockrose je jedan takav proizvod.
Ovo je sada patentirao netko, što znači da je proglašeno čistim. Šimšir se smije koristiti
za ljudsku prehranu samo s jednog grčkog otoka.
Proizvod je zabranjeno prodavati na susjednom otoku, kopnu, u Turskoj, Grčkoj ili
Albaniji. Vjerojatno zato što je previše zdrav.
Međutim, postoje i druge ljekovite biljke, poput Artemisia annua, čija je prodaja bila dopuštena.
Koje su također bile široko korištene od ljudi u EU. Ali možeš raditi što god želiš.
Postoje velike, dobro poznate tvrtke u Njemačkoj, poput Udruge za čaj, koju smo ranije spomenuli, koje su Europskoj uniji
dostavile dokumentaciju pokazujući da je ovaj proizvod, Artemisia annua ili kamena ruža, bio široko rasprostranjen.
Ali ti se samo odbiješ, jednostavno ti ne dopire do svijesti cijela stvar.
Prodaja Artemisia annua sada je zabranjena u više od 70 % svijeta uslijed pandemije
koronavirusa. To je uništilo mnoge izvore prihoda.
Mnogi proizvođači i proizvođači dolaze iz Afrike, a odjednom se to više ne može izvoziti, što ima golemu lančanu reakciju –
uključujući i tinkture, čiji je proces proizvodnje sličan onome Bachovih cvjetnih pripravaka, koji su legitimni na tržištu.
Od prošle godine nam je zabranjeno prodavati ih, a vlast tvrdi da su jednostavno ružni na pogled.
Ali samo zato što je nešto trn u boku, to ne znači da, ako je legitimno, nije pravedno na tržištu.
Dakle, postoji nekoliko prepreka koje treba prevladati.
Nevjerojatno! Može li se ovo sažeti tako da se kaže da se biljke s ljekovitim svojstvima koje rastu u divljini i
dostupne su svima sve više uskraćuju? Može li se tako reći?
Da, na to se sve na kraju svodi. Samo čekam da kažu da više ne možete uzgajati voće i povrće u svom
vrtu jer sadrže vitamine i mogli bi biti zdravi.
Trenutno je to relativno težak problem. Da, samo moraš biti siguran da dobiješ najbolje, kao
kad je riječ o hrani, gdje jedem organsku hranu.
Čak i tamo organsko više nije organsko. Jednostavno morate osigurati da iz prirode izvučete najbolje, a to je sama priroda.
Ako usporedim uzgojenu listanu salatu, koja sadrži 7 miligrama vitamina C na 100 grama jestivog biljnog materijala, s
tratinčicom, koja sadrži 87 miligrama, i koprivom, koja sadrži 333 miligrama vitamina C, onda u suštini činimo kvantne skokove.
Međutim, zaista moramo osigurati da naturopatija ne bude potpuno zabranjena, niti njezini
proizvodi, jer bismo onda mogli zabraniti i samu prirodu.
Znate li jesu li i drugi kolege u vašem zanimanju u sličnoj situaciji kao vi i podliježu li i oni službenim ograničenjima?
Da, doista, znam neke koji su imali ozbiljnih problema s vlastima.
Stiglo je do toga da su morali obustaviti poslovanje zbog kazni, a cijeli se proces odužio više od dvije godine.
Govorimo o kaznama od 20.000, 25.000, 30.000 švicarskih franaka, koje mala tvrtka ne može lako priuštiti.
Ili bolje rečeno, čovjek je također bespomoćan jer kao malo poduzeće ima malo utjecaja, a čak i
ako ga ima, to uvijek uključuje visoke troškove:
Sudski postupci, odvjetnici i tako dalje i tako unedogled, samo da se zadrži uporište. Nije tako lako
ostati na visini zadatka i boriti se protiv toga.
Posebno kad vidiš proizvode koji su zakoniti na tržištu, a zabranjuju se jednostavno
zato što su trn u boku određenim ljudima.
Pa, neka vam je hrabrosti nastaviti se boriti protiv ograničenja. Želimo vam ustrajnost i uspjeh u ovom pothvatu.
Ima li još nešto što biste željeli podijeliti s našim gledateljima?
Da, ne vjeruj uvijek slijepo, istraži sam, dovodi stvari u pitanje.
Kao što sam rekao, ako dođe do toga da ti više nije dopušteno koristiti bilje na vlastitom pragu, onda moraš početi dovoditi
cijelu stvar u pitanje i možda je čak i pobliže promotriti.
Vrlo dobro, hvala vam puno, gospodine Lötsch.
Hvala i vama.
Dr. Sonja Reitz objašnjava utjecaj ovih događaja u Njemačkoj.
Već dugi niz godina radi kao specijalistica opće medicine, psihoterapije i naturopatije u Hamburgu.
Ispod navodi razne razloge zašto naturopatija sve teže stječe prihvaćanje u medicini:
Kakav utjecaj imaju ovi događaji u Njemačkoj?
1. Pod vodstvom Renate Künast, Zeleni su u njemačkom parlamentu pozvali na izuzetno strogu regulaciju
dodataka prehrani, osobito na nacionalne maksimalne razine vitamina i minerala u proizvodima.
Preporuke Saveznog instituta za procjenu rizika (BfR) trebale su poslužiti kao osnova za nove maksimalne količine.
Oni su jedinstveno niski diljem svijeta, budući da su u prosjeku 70–80 % ispod
maksimalnih razina u drugim zemljama, osobito u EU.
Iako prijedlog nije prihvaćen, i druge njemačke stranke također ulažu napore u tom smjeru na razini EU.
2. Zakon o natjecanju lijekova zabranio je imenovanje učinaka biljaka i minerala koji su se stoljećima promatrali.
3. Istraživanje isplativih biljaka za liječenje raka itd. se ometa, ako ne i u potpunosti sprječava.
4. Zauzvrat supstance opasne po život, poput saRNA , modRNA ili čak antidepresiva, odobravaju se bez ikakvog
kritičkog preispitivanja, iako njihove koristi nisu jasne ili nanose više štete nego koristi.
Mnogi od napretaka koje je spomenuo dr. Reitz mogu se jasno vidjeti u životnom djelu farmaceuta dr. Hansa-Martina Hirta
i njegovim iskustvima s Artemisia annua – pa pogledajmo to.
Godišnja pelin, latinski naziv Artemisia annua
Dr. Hans-Martin Hirt studirao je farmaciju u Heidelbergu.
Zatim je tri godine radio na virusnoj imunologiji u Njemačkom centru za istraživanje raka, a još četiri
godine u istraživačkom centru bolnice u dispanzeru.
S ovim iskustvom otišao je u kongolsku džunglu šest godina nakon Konga.
Područje opskrbe obuhvaćalo je 400.000 ljudi i bilo je nemoguće osigurati bolesnima dovoljno lijekova.
Zato su on i njegovi kolege istraživali kako se boriti protiv bolesti koristeći biljke koje su tamo rasle.
Još u Njemačkoj, neposredno prije prijelaza tisućljeća, otkrio je biljku Artemisia annua, koja je također bila
učinkovita protiv malarije, najčešće bolesti u Africi.
Kako bi ih mogao dovoljno istražiti, 1986. godine osnovao je udrugu Anamed.
Dr. Hirt je potom primio brojne donacije, uključujući od aristokracije Baden-Würtemberga, Ministarstva gospodarstva,
Ministarstva zdravstva i Državnog ministarstva Baden-Würtemberga.
Cilj donacija bio je pružiti pomoć kako bi biljka bila lako dostupna i cjenovno pristupačna kao lijek u Africi.
Godine 2002. dr. Hirt primio je nagradu "Cijena izvrsnosti" inicijative Roll Back Malaria od
Svjetske zdravstvene organizacije za svoj rad u Africi.
Godine 2004. primio je Svjetsku nagradu Baden-Württemberga, a 2005. mu je državna zaklada
dodijelila 20.000 eura kao svoju najvišu počast.
Posljednjih godina također je primio 50.000 eura od državnog ministarstva i njemačke savezne vlade kako
bi nastavio ovaj rad skupine Anamed u istočnom Kongu.
Dok je dr. Hirt još uvijek primao podršku za svoj rad u Africi, plima se u Njemačkoj okrenula protiv njega.
Krivnja je bila na njegovom članku u njemačkom listu o "kemoterapiji iz vrta".
Spomenuo je da se biljka Artemisia annua također može koristiti za liječenje raka. To je privuklo pažnju farmaceutskih tvrtki.
Dr. Hirt je bio ozbiljan konkurent farmaceutskoj industriji zbog svojih triju godina istraživanja u Centru za istraživanje raka, a
činjenica da se Artemisia annua u biljnom obliku trebala koristiti za liječenje raka ovdje u
Europi predstavljala je nadolazeću prijetnju.
Lokalna farmaceutska industrija mogla bi i dalje prihvatiti upotrebu jeftinih biljnih
pripravaka za borbu protiv malarije u Africi.
Ali ideja da se rak u Europi može jeftino liječiti biljkom bila je previše. Pozvani su
razni zakoni kako bi se osujetio Hirtov prijedlog.
Nadalje, tijekom godina razne pravne praznine postupno su zatvorene ili reinterpretirane, što je rezultiralo
tužbama protiv dr. Martina Hirt 2009. i 2014. godine.
Godine 2015. gospodin Hirt se složio s regionalnim vijećem da njegova tvrtka, izdavačka kuća "anamed edition", može
pružati informacije o svemu što se odnosi na Artemisia annua, ali ne može prodavati nikakve proizvode od artemize.
Njegovoj tvrtki Teemana dopušteno je prodavati proizvode od pelina, ali na ambalaži ne smije biti navedeno za što se koriste.
Godine 2019. i 2022. on i njegov klub ponovno su tuženi, čak i zbog dijeljenja trave putem
kluba. Svaki put su kazne bile u petocifrenom iznosu.
U međuvremenu je zakonodavstvo u vezi s odobravanjem i uporabom ljekovitog bilja postalo znatno strože!
Kad bi se slijedio danas propisani pravno ispravan put, svaka ljekovita biljka prvo bi se morala registrirati kao prehrambeni
proizvod, što bi trajalo sedam godina i koštalo oko 500.000 eura.
Potrebno bi bilo još 13 godina i prosječno 2,4 milijarde eura da se ljekovita biljka odobri kao lijek.
Ovo je izvedivo za farmaceutsku industriju, ali ne i za mala poduzeća, i potpuno besmisleno za bilje koje su u
društvu čvrsto uspostavljene i koriste se od pamtivijeka.
Farmaceutska industrija sada zarađuje mnogo novca na artemisininu, sastojku Artemisia annua, jer se
ta komponenta također koristi u kemijskoj medicini.
Zaključak
Ovi primjeri jasno pokazuju da su noviji zakoni o sigurnosti hrane i lijekova u Europi i Švicarskoj očito doneseni za naše dobro.
Međutim, one imaju suprotan učinak: farmaceutska industrija ostvaruje velike profite.
I kao što dr. Reitz spominje, paralelno s ukidanjem prirodnih lijekova razvijaju se opasne nove tvari koje
će nam se nametnuti, na primjer u obliku cijepljenja.
Dosegli smo točku u kojoj se građani podvrgavaju zdravstvenoj diktaturi i, istovremeno,
izrazito opasnim obveznim medicinskim mjerama.
Ovo se mora zaustaviti i odgovorni moraju biti razotkriveni!
Zakonodavna tijela odgovorna za zabranu prirodnih lijekova i oni koji profitiraju od tih
zabrana moraju biti istraženi. Jesu li povezani?
To bi objasnilo zašto, gledano izvana, farmaceutska industrija i zakonodavne vlasti djeluju
kao da rade zajedno na potpuno orkestriran način.
Dakle, čini se nemogućim tvrditi pravo na prirodne lijekove unatoč postojećoj pravnoj osnovi.
Pomozite nam otkriti umove iza ove zavjere i njihovu mrežu!
Molimo pošaljite sve važne informacije Kla.TV-u ili podržite naše volonterske istraživačke timove.