A koronajárvány kezdetén számos újságcikkben sajnálták a megfelelő vakcina hiányát, és
egyúttal reménykedtek annak gyors kifejlesztésében.
Bár a korona alapvetően az influenza egy olyan formája, amelyben már jól ismert koronavírusok vannak, a természetes
gyógymódok alkalmazását kezdettől fogva figyelmen kívül hagyták.
Az Echinacea purpurea, az Artemisia annua, a Pelargonium és a Cistus incanus vírusellenes, immunerősítő
és gyulladáscsökkentő hatásairól semmit sem olvastunk.
Mindezeket a növényeket évszázadok óta használják a népi gyógyászatban ezekre a célokra.
Néhány növény mindenes, és érthetetlen, hogy nincs helyük a hagyományos orvoslásban.
A kövirózsa, latinul Cistus incanus
A mediterrán régióban termesztett cisztusz nagyon sokoldalú.
A növényből készült tea vagy főzet méregtelenítő, antiallergiás, antibakteriális és vírusellenes hatású.
Antioxidáns hatása nagyobb, mint a C- és E-vitaminé.
A felsorolt tulajdonságok szerint a cisztusz főzete megköti a kadmiumot és a higanyt, és a kortizon vagy
antibiotikumos kenőcsök helyett neurodermitisz ellen is hatásos.
A tea segít a száj és a torok területén a gyulladás ellen, a belekben a hasmenés
ellen és a Candida albicans élesztőgomba ellen.
A Friedrich Loeffler Intézet, a berlini Charité és a Münsteri Egyetem vizsgálatai egereken végzett kísérletek során kimutatták,
hogy azok az egerek, amelyek influenzabaktériummal való megfertőzésük előtt cisztus kivonatot lélegeztek be, egészségesek
maradtak, míg mások súlyosan megbetegedtek vagy elpusztultak.
Az emberekkel végzett kísérletek szintén sikeresek voltak.
2021. június 1-jén a Lübecki Egyetem közzétett egy tanulmányt, amely a SARS-CoV-2
fertőzési arány szinte teljes csökkenését bizonyítja.
Elvileg a tea vagy a főzet fogyasztásakor nem alakul ki rezisztencia, és nincsenek mellékhatások.
Hogy lehet az, hogy manapság visszatértek a természetes termékekhez, de még mindig szinte
kizárólag vegyileg előállított termékeket használnak?
A Kla.TV "A rákkutatás rejtett szakadékai" című műsorában részletesen foglalkozott ezzel.
A dokumentáció legfontosabb elemei a következők
Az amerikai Rockefeller család, amelyet a mainstream média filantrópok közé sorol, 1880 körül
az USA teljes olajpiacának 90%-át ellenőrizte.
1900 körül a tudósok felfedezték a nyersolajból történő vegyszergyártást, és
elkezdték a növényi alapú hatóanyagok szintézisét.
Ezeket szabadalmaztatni lehetne, és nagy haszonnal lehetne értékesíteni. Rockefeller ezért a kémiai
gyógyászati termékek értékesítési piacát kívánta létrehozni.
Az amerikaiak természetes és gyógynövényes gyógymódok iránti preferenciája azonban útjában állt.
Ezért kerültek az amerikai orvosi tanulmányok a Rockefeller által kívánt útra - ami messzemenő
következményekkel járt az orvosképzésre nézve:
Minden olyan iskola, amely nem "gyógyszerkémiai", azaz "tudományos orvoslást" tanított,
elvesztette engedélyét és minden pénzügyi támogatását.
A fennmaradó orvosi iskolák elvesztették önállóságukat.
Az amerikaiak alkották meg a "Minden betegségre egy tabletta" szlogent. A természetes eredetű gyógyszereket lejáratták.
Az egész dolog már 1937-ben megismétlődött Európában - ugyanazokkal a következményekkel.
A Rockefellerek összesen 100 millió dollárt fektettek be az "Általános Oktatási Tanácsba", hogy megszüntessék a
természetgyógyászat tanulmányozását az amerikai orvosi egyetemeken, és hogy a tanulmányok és a kórházak számára
tartósan csak a gyógyszeres gyógyszereket engedélyezzék.
Ezzel óriási értékesítési piacot hoztak létre a kémiai gyógyászati termékek számára.
Ugyanakkor befolyásolták a tudományos kutatást azzal, hogy befolyásos egyetemeket, egy nagy jelentőségű
kutató kórházat és egy elit orvosi iskolát alapítottak.
Az alábbiakban bemutatjuk, hogy az akkori orvoslásra gyakorolt masszív befolyás a természetes gyógymódok eltörlésével még
ma is súlyos következményekkel jár a természetgyógyászatra!
Ez az új élelmiszerekről szóló rendelethez is kapcsolódik, amelyet az EU-ban 1997-ben, Svájcban pedig 2017-ben vezettek be.
Mit szabályoz az új élelmiszerekről szóló rendelet?
A géntechnológia elleni rendelet eredetileg azért lépett hatályba, hogy megakadályozza az új élelmiszerek,
azaz a géntechnológiával módosított gyümölcsök és zöldségek engedély nélküli forgalomba hozatalát.
Ma ebbe az 1. kategóriába tartoznak például a rovarokból származó fehérjekivonatok vagy az új,
szokatlan eljárással előállított élelmiszerek is.
Ezen élelmiszerek esetében az élelmiszerbiztonság biztosítása érdekében összetett engedélyezési eljárásra van szükség.
Van azonban egy másik kategóriája is az élelmiszereknek, amelyek az új élelmiszerekről szóló rendelet
hatálya alá tartoznak: az új hagyományos élelmiszerek.
Ezek olyan élelmiszerek, amelyeket az EU-ban 1997-ig még nem hoztak jelentős mértékben kereskedelmi forgalomba emberi
fogyasztásra, de más kontinenseken már régóta szerepelnek az étlapon, például a chia mag, a baobab gyümölcs és a physalis.
Bár ezek az új hagyományos élelmiszerek egyszerűsített engedélyezési eljárás előnyeit
élvezik, mégis puszta zaklatásról van szó.
Képzeld csak el: Az Európában termesztett burgonyánkat és bazsalikomunkat ma már nem
engedélyeznék, ha ezekhez az irányelvekhez mérnénk.
Milyen hatással vannak ezek a fejlemények Svájcra?
Hogy a nézők betekintést nyerjenek abba, hogyan működnek ezek az intézkedések a gyakorlatban, a Kla.TV
feltett néhány kérdést Fabian Lötschnek, a Kräuter Lötsch - Lötsch GmbH vezérigazgatójának:
Lötsch úr, ön a Kräuter Lötsch - Lötsch GmbH vezérigazgatója. Ön gyógynövénytermékeket
forgalmaz Ausztriában és néhány éve Svájcban is.
Úgy tudjuk, hogy a svájci hatóságok máris visszahatást gyakoroltak önre. Tudna erről többet mondani?
Igen, jelenleg ez egy hullámvasút.
Néhány évvel ezelőtt még Svájc és a Swissmedic volt felelős az élelmiszerágazatban a csalánteáért, a
lóhereteáért és más olyan dolgokért, amelyeket korábban tilos volt árusítani a svájci bioboltokban.
Ezután Svájc elfogadta, vagy legalábbis átvette az új élelmiszerekről szóló törvényt. Arra,
hogy ez pontosan mit jelent, később térjünk rá.
És ez kezdetben egy nagyon praktikus történet volt számunkra, mert természetesen sokkal
több gyógynövény volt szabadon hozzáférhető.
Most azonban minden évben új rendeletek és új szabályok jelennek meg.
Például a lóherét és a vörös lóhere virágait tavaly óta már nem engedélyezik élelmiszerként. Ezeket
most már étrend-kiegészítőként kell bejelenteni.
Ez természetesen nagyon-nagyon megnehezíti a hatóságok és a gyártók dolgát, mivel a törvények folyamatosan változnak.
Elvileg az egész dolog így néz ki: Két évvel ezelőtt a lófű még élelmiszer volt.
Aztán jön egy gyógyszergyár vagy lobbista, és azt mondja, hogy a lóherének gyógyszerészeti tulajdonságai vannak. Akkor
be kellene bizonyítani az ellenkezőjét, hogy ez nem így van.
Csak viszonylag nehéz megmondani, mert mindenki tudja, hogy a csalán egészséges, de ezt nem lehet
kimondani, bizonyítani kellene, ami jelenleg kissé nehézkes.
Két éve komoly problémáink vannak a hatóságokkal Svájcban - amit nem olyan könnyű megérteni. Nagyon
kiterjedt termékválasztékunk van, több mint 200 termékkel.
Ezt nem csak kantoni szinten vitatták meg. Egészen a szövetségi szintig elvittük.
Ezt az ügyet Svájcban heves viták tárgyává tették. Minden kantoni vegyész név szerint ismer engem.
És igen, mint mondtam, a hatóságok számára is nehéz megérteni, hogy pontosan hogyan működik ez az új élelmiszerekről
szóló törvény. És ezért került a következő szintre.
Más szóval, a jogi követelmények évről évre változnak. Mik a fejlemények az EU-ban?
Igen, az EU-ban a dolgok egy kicsit egyszerűbbek, mint Svájcban.
Azt mondom, hogy az EU-ban most már van az új élelmiszerekről szóló törvény, és azt
határozottan és szigorúan be kell tartanunk.
Svájcban kicsit másképp mennek a dolgok. Figyelemmel kell kísérnem az új élelmiszerekről
szóló törvényt és az új élelmiszerek katalógusát.
Szükségem van a Német Teaszövetség tealistájára, amely rangot és nevet tartalmaz, aztán szükségem van a szövetségi
kormány listájára, és aztán mindent szinkronizálni kell. Mint mondtam, az EU-ban is elég nehéz a helyzet.
Ha termelőként piacra akarsz vinni egy terméket - én a házi lóherét vagy a vörös lóhere virágát veszem -, akkor felkészülök
arra, hogy a terméket piacra készítsem és piacra vigyem.
Aztán egy évvel később azt mondják: várjunk csak, ez már nem így működik, egészséges
tulajdonságai vannak, vagy talán egészségesek lehetnek.
Ennek eredményeképpen a különböző gyógynövényeket gyakorlatilag sorra eltörlik, vagy akadályokba ütköznek, hogy többé
ne lehessen őket 100%-ban természetes termékként forgalmazni.
Ez azt jelenti, hogy ha most egy lóherét tartalmazó terméket akarnék piacra dobni, akkor
étrend-kiegészítőt kellene készítenem belőle.
Ez azt jelenti, hogy jelentős mennyiségű vasat, szilíciumot, C-vitamint vagy másokat kell hozzáadni.
Más szóval, módosítom ezt a 100%-ban természetes terméket, hogy olyan étrend-kiegészítőt
készíthessek belőle, amely szintén megfelel az előírásoknak.
Mint mondtam, nem mindig olyan könnyű mindent összeegyeztetni. De mindig a labdán kell maradni.
Ez úgy hangzik, mintha egyre több korlátozás érné Önt. Mit gondolsz, ki érdekelt abban, hogy a
természetgyógyászatot és a homeopátiát egyre jobban korlátozzák?
Messzire mehetnél, az egész világra, de én egyelőre az EU-ban maradok.
Így kezdődött 2017-ben, amikor a Német Orvosi Kamara ténylegesen úgy döntött, hogy véget vet a természetgyógyászatnak
és a homeopátiának. De ez csak a jéghegy csúcsa.
A természet valószínűleg túl egészséges. A gyógynövényeket nem lehet szabadalmaztatni, nem lehet pénzt csinálni belőlük. Akkor
bizonyos korlátozásokat teszel rá, hogy ne tudd tovább eladni.
A gyógyszeriparban mindig van egy vagy két vegyi anyag, amelyet hozzáadnak egy gyógyszerhez.
A természetben természetesen számos fő hatóanyag, másodlagos hatóanyag és másodlagos növényi anyag van egy
termékben, amelyeket, mint mondtam, nem lehet szabadalmaztatni. Egy kivétellel, amire később még visszatérünk.
Izgalmas, ezzel el is érkeztünk a kérdéshez, van-e olyan termék, amely jelenleg már nem
kapható Svájcban, és amelyet már nem szabad árulnia?
Igen, jelenleg valóban vannak korlátozások. A Cistus egy ilyen termék.
Ezt most valaki szabadalmaztatta, azaz tisztának nyilvánította. A cisztusz emberi
felhasználásra csak egy görög szigeten engedélyezett.
A szomszédos szigetről, a szárazföldről vagy Törökországból, Görögországból, Albániából származó terméket
tilos árusítani. Valószínűleg azért, mert túl egészséges.
De vannak más gyógynövények is, mint például az Artemisia annua, amelyeket engedélyezték az árusítást.
Amelyeket az EU-ban élők is széles körben használtak. De azt csinálsz, amit akarsz.
Németországban vannak nagy, jól ismert vállalatok, mint például a Tea Association, amelyet korábban említettünk, amelyek
dokumentációt nyújtottak be az EU-nak arról, hogy ezt a terméket, az Artemisia annua-t vagy kövirózsát széles körben használják.
De egyszerűen lesöpöritek, egyszerűen nem veszitek magatokra, az egészet.
Az Artemisia annua forgalmazását a világ több mint 70%-án betiltották a koronavírus világjárvány
következtében. Rengeteg megélhetési forrás veszett oda.
Sok gyártó, termelő Afrikából érkezik, hirtelen már nem lehet exportálni, nagy a részletfarok hozzá - a
tinktúrák is, amelyek előállítási folyamata hasonló a Bach-virágokéhoz, amelyek törvényesen vannak a piacon.
Tavaly óta nem árulhatjuk őket, azzal az indokkal, hogy ez egyszerűen szálka a szemünkben.
De attól még, hogy valami tüske az oldalunkon, ha törvényes, az azt jelenti, hogy még mindig törvényes a
piacon. Van tehát néhány akadály, amit le kell küzdeni.
Hihetetlen! Összefoglalhatnánk ezt úgy, hogy a vadon termő, egészséges tulajdonságokkal rendelkező,
mindenki számára megfizethető növényeket egyre inkább megtagadják? Összefoglalhatnánk így?
Igen, végső soron erre fut ki a dolog. Csak arra várok, hogy az emberek azt mondják, hogy már nem lehet
gyümölcsöt és zöldséget termeszteni a kertben, mert azok vitaminokat tartalmaznak, és egészségesek lehetnek.
Ez egy viszonylag nehéz történet jelenleg. Igen, csak arra kell ügyelni, hogy csak a legjobbat
kapjuk, mint az ételeknél, hogy organikusan eszem.
És még ott is, a bio már nem bio. Egyszerűen csak meg kell győződni arról, hogy a természetből a
legjobbat hozod ki, és ez egyszerűen maga a természet.
Ha most összehasonlítok egy termesztett fejes salátát, amelynek 100 gramm ehető növényi tartalomban 7 milligramm C-vitamin van,
egy százszorszépnek 87, egy csalánnak 333 milligramm C-vitaminja van, akkor ezek szinte kvantumugrások, amiket teszünk.
De tényleg meg kell győződni arról, hogy a természetgyógyászatot nem tiltják be teljesen, és a termékeket sem,
mert akkor akár az egész természetet is betilthatnánk.
Tudja, hogy vannak-e más kollégák is az Önéhez hasonló helyzetben, akiket szintén korlátoznak a hatóságok?
Igen, valóban, ismerek néhány embert, akinek nagy problémái voltak a hatóságokkal.
Az ő esetükben ez odáig fajult, hogy aztán felhagytak az üzleti tevékenységgel, mert szankciókat szabtak
ki, és az egész folyamat több mint két évig elhúzódott.
20 000, 25 000, 30 000 svájci frankos bírságokról beszélünk, amit egy kis cég nem könnyen engedhet meg magának.
Vagy Ön is tehetetlen, mert kisvállalkozásként kevés kifogásolási joga van, és ha mégis, az mindig magas költségekkel jár:
Bírósági eljárások, ügyvédek és így tovább és így tovább, hogy egyáltalán megvethesse a lábát. Nem
olyan könnyű a labdán maradni és küzdeni ellene.
Különösen akkor, amikor azt látjuk, hogy a termékek jogszerűen vannak a piacon, majd betiltják őket,
csak azért, mert bizonyos embereknek szálka a szemében.
Köszönöm, hogy volt bátorsága tovább küzdeni a korlátozások ellen. Sok kitartást és sikert kívánunk.
Van még valami, amit szeretne átadni a nézőinknek?
Igen, ne bízzunk mindig vakon, végezzünk saját kutatást, kérdőjelezzük meg a dolgokat.
Mint mondtam, ha eljutunk arra a pontra, hogy már nem használhatjuk a gyógynövényeket a saját házunk
előtt, akkor el kell kezdenünk megkérdőjelezni az egészet, és talán még foglalkoznunk is kell vele.
Nagyon szép, köszönöm szépen, Lötsch úr.
Önnek is köszönöm.
Dr. Sonja Reitz kifejti, milyen hatással vannak ezek a fejlemények Németországra.
Évek óta általános orvoslás, pszichoterápia és természetgyógyászat szakorvosaként praktizál Hamburgban.
Az alábbiakban különböző okokat sorol fel, amelyek miatt a természetgyógyászat egyre
nehezebben tud megvetni lábát az orvostudományban:
Milyen hatással vannak ezek a fejlemények Németországban?
1 A Zöldek Renate Künast vezetésével a német Bundestagban az étrend-kiegészítők rendkívül szigorú
szabályozását követelték, különösen a termékekben lévő vitaminok és ásványi anyagok nemzeti felső határértékét.
A Szövetségi Kockázatértékelési Intézet (BfR) ajánlásait kellett volna alapul venni az új felső határértékek megállapításához.
Ezek az értékek világszerte egyedülállóan alacsonyak, mivel átlagosan 70-80%-kal alacsonyabbak
más országok, különösen az EU maximális szintjénél.
Bár az indítványt nem fogadták el, más német pártok is tesznek ilyen irányú erőfeszítéseket uniós szinten.
2. A jogorvoslati versenytörvény megtiltotta a növények és ásványi anyagok évszázadok óta megfigyelt hatásainak megnevezését.
3. a rákterápiákhoz stb. használt olcsó növényekkel kapcsolatos kutatásokat akadályozzák, ha nem akadályozzák meg.
4 Viszont az olyan életveszélyes anyagokat, mint a saRNS vagy a modRNS , vagy akár az antidepresszánsokat kritika
nélkül engedélyezik, annak ellenére, hogy hasznuk nem egyértelmű, vagy több kárt okoznak, mint hasznot.
A Dr. Reitz által említett fejlemények közül sokat jól illusztrál Dr. Hans-Martin Hirt gyógyszerész életműve és az Artemisia
annua-val kapcsolatos tapasztalatai - nézzük meg ezeket:
Egynyári bükköny, latin Artemisia annua
Dr. Hans-Martin Hirt Heidelbergben tanult gyógyszerészetet.
Ezt követően három évig a Német Rákkutató Központban vírusimmunológiával foglalkozott, majd további négy évig a
kórházi kutatóközpontban a házi gyógyszertárban dolgozott.
Ezzel a tapasztalattal a kongói dzsungelben hat évig utazott Kongóba.
A körzetben 400 000 ember élt, és lehetetlen volt elegendő gyógyszerrel ellátni a betegeket.
Ezért ő és helyi kollégái azt kutatták, hogyan lehet az ott termő növényekkel kezelni a betegségeket.
Nem sokkal az ezredforduló előtt, Németországban találta meg az Artemisia annua nevű növényt, amely az Afrikában
leggyakoribb betegség, a malária ellen is hatásos volt.
Azért alapította meg 1986-ban az Anamed egyesületet, hogy ezeket kellőképpen kutatni tudja.
Dr. Hirt ezt követően számos adományt kapott, többek között a baden-württembergi arisztokráciától, a Gazdasági
Minisztériumtól, az Egészségügyi Minisztériumtól és a baden-württembergi tartományi minisztériumtól.
Az adományok célja az volt, hogy segítséget nyújtsanak ahhoz, hogy a növényt könnyen elérhetővé
és megfizethetővé tegyék gyógyszerként Afrikában.
2002-ben Dr. Hirt a WHO "Kiválósági Díjat" kapott a "Roll Back Malaria Initiative" keretében Afrikában végzett munkájáért.
2004-ben elnyerte a Baden-Württemberg Világdíjat, 2005-ben pedig 20 000 eurót kapott a
legmagasabb állami alapítványi elismerésként.
Az elmúlt években 50 000 eurót kapott az államminisztériumtól és a német szövetségi kormánytól is, hogy
folytassa az Anamed csoport munkáját Kelet-Kongóban.
Miközben Dr. Hirt még mindig kapott támogatást afrikai munkájához, Németországban már ellene fordult a kocka.
Egy német újságban megjelent újságcikke a "kerti kemóról" volt a hibás.
Megemlítette, hogy az Artemisia annua növényt a rák ellen is lehet használni. Ez a gyógyszeripar figyelmét is felkeltette.
Dr. Hirt hároméves kutatómunkája a Rákkutató Központban komoly ellenfelévé tette a gyógyszeriparnak, és fenyegető
veszélyt jelentett, hogy az Artemisia annua gyógynövényes formában itt Európában is felhasználható lesz a rák ellen.
A malária elleni küzdelem Afrikában olcsó gyógynövénykészítményekkel még
elfogadható volt a helyi gyógyszeripar számára.
De az a tény, hogy egy növényt nagyon alacsony költséggel a rák ellen akartak felhasználni Európában, túl sok volt. Különböző
törvényekre hivatkoztak, hogy kisiklassák Hirt vállalkozását.
Ezenkívül az évek során fokozatosan különböző jogi kiskapukat tömtek be vagy értelmeztek eltérően, aminek eredményeképpen
Dr. Martin Hirtet 2009-ben és 2014-ben beperelték.
2015-ben Hirt úr megegyezett a regionális tanáccsal, hogy cége, az "anamed edition" kiadó engedélyt kap arra, hogy
az Artemisia annua-val kapcsolatos információkkal szolgáljon, de nem árulhat Artemisia-termékeket.
Cége, a "Teemana" árulhat Artemisia termékeket, de a csomagoláson nem szabad feltüntetni, hogy mire használják.
Ennek ellenére 2019-ben és 2022-ben ismét beperelték őt és klubját, végül még azért is, mert a klubon
keresztül adta el a gyógynövényt. A bírságok minden alkalommal öt számjegyű összegre rúgtak.
Időközben a gyógynövények engedélyezésére és felhasználására vonatkozó jogszabályok sokkal szigorúbbá váltak!
Ha a ma követelt, jogilag helyes utat követnénk, akkor először minden egyes gyógynövényt külön-külön kellene
bejegyeztetnünk élelmiszerként, ami hét évig tartana és körülbelül 500 000 euróba kerülne.
A gyógynövény gyógyszerként való engedélyezéséhez további 13 évre lenne szükség, ami
átlagosan 2,4 milliárd eurós költséget jelentene.
Ez a gyógyszeripar számára megvalósítható, de a kisvállalkozások számára nem, és teljesen értelmetlen a gyógynövények esetében,
amelyek ősidők óta a társadalomban rögzültek és használatosak.
A gyógyszeripar mostanában sok pénzt keres az Artemisia annua egyik összetevőjével, az artemisininnel, mivel
ezt az összetevőt a kémiai gyógyászatban is használják.
Következtetés
Ezek a példák világossá teszik, hogy az európai és svájci élelmiszer- és gyógyszerbiztonsági törvények azt a
benyomást keltik, hogy azokat a mi érdekünkben hozták létre.
Azonban éppen ellenkező hatást váltanak ki: a gyógyszeripar nagymértékben profitál belőlük.
És ahogy Dr. Reitz említi, a természetes gyógymódok eltörlésével párhuzamosan veszélyes új anyagokat fejlesztenek ki, amelyeket
például védőoltások formájában akarnak ránk kényszeríteni.
Eljutottunk egy olyan pontra, ahol a polgárokat lekezelő egészségügyi diktatúra és ugyanakkor rendkívül
veszélyes orvosi kényszerintézkedések veszélye fenyeget.
Ennek véget kell vetni, és a felelősöket le kell leplezni!
Elemezni kell a természetes gyógymódok betiltásáért felelős jogalkotó szerveket és a hozzájuk
kapcsolódó haszonlesőket. Kapcsolatban állnak egymással?
Ez megmagyarázná, hogy kívülről nézve miért működnek együtt a gyógyszerészeti és a
törvényhozó hatóságok teljesen összehangoltan.
Tehát lehetetlennek tűnik a természetes gyógymódokhoz való jog követelése annak ellenére, hogy a jogalap még mindig létezik.
Ön is segíthet leleplezni a dróthúzókat és hálózatukat ebben a filcben!
Küldjön fontos információkat a Kla.TV-nek, vagy támogassa önkéntes kutatócsoportjainkat.