I begynnelsen av koronapandemien var det mange avisartikler som beklaget mangelen på en egnet vaksine og i
samme åndedrag ga håp om en rask utvikling av en slik.
Selv om korona i utgangspunktet er en form for influensa med allerede velkjente koronavirus, har
bruken av naturmidler blitt ignorert fra begynnelsen av.
Vi har ikke lest noe om de antivirale, immunforsvarsstyrkende og betennelsesdempende effektene av Echinacea
purpurea, Artemisia annua, Pelargonium og Cistus incanus.
Alle disse plantene har blitt brukt i århundrer i folkemedisinen til disse formålene.
Noen av plantene er allroundere, og det er uforståelig at de ikke har noen plass i konvensjonell medisin.
Klipperose, latin Cistus incanus
Cistus, som vokser i Middelhavsområdet, er svært allsidig.
Te eller avkok fra planten har en avgiftende, antiallergisk, antibakteriell og antiviral effekt.
Antioksidanteffekten er høyere enn for vitamin C og E.
I henhold til egenskapene som er oppført, binder cistusavkok kadmium og kvikksølv og er også effektivt mot
nevrodermatitt i stedet for kortison eller antibiotiske salver.
Te hjelper mot betennelser i munn og svelg, i tarmen mot diaré og mot gjærsoppen Candida albicans.
Studier ved Friedrich Loeffler-instituttet, Charité i Berlin og universitetet i Münster har i forsøk med mus vist at mus som
inhalerte cistusekstrakt før de ble smittet med influensabakterier, holdt seg
friske, mens andre ble alvorlig syke eller døde.
Forsøk med mennesker var også vellykket.
Den 1. juni 2021 publiserte universitetet i Lübeck en artikkel som viser en nesten
fullstendig reduksjon i infeksjonsraten mot SARS-CoV-2.
I prinsippet utvikler det seg ingen resistens når du tar te eller avkok, og det er ingen bivirkninger.
Hvordan kan det ha seg at det i dag er en trend tilbake mot naturlige produkter, men at det fortsatt
nesten utelukkende brukes kjemisk fremstilte produkter?
Kla.TV gikk i detalj inn på dette i programmet "Kreftforskningens skjulte avgrunner".
Her er de viktigste aspektene ved dokumentasjonen
Den amerikanske Rockefeller-familien, som av mainstream-mediene kategoriseres som filantroper, kontrollerte
90 % av hele det amerikanske oljemarkedet rundt 1880.
Rundt 1900 oppdaget forskere at man kunne fremstille kjemikalier fra råolje, og begynte å
syntetisere plantebaserte aktive ingredienser.
Disse kunne patenteres og kommersialiseres med høy fortjeneste. Rockefeller hadde derfor til hensikt å
skape et marked for salg av kjemiske medisinske produkter.
Amerikanernes forkjærlighet for natur- og urtemedisiner sto imidlertid i veien for ham.
Derfor ble det amerikanske medisinstudiet lagt opp slik Rockefeller ønsket - med
vidtrekkende konsekvenser for utdannelsen av leger:
Alle skoler som ikke underviste i "farmasøytisk", det vil si "vitenskapelig medisin",
mistet sin lisens og all økonomisk støtte.
De gjenværende medisinske fakultetene mistet sin uavhengighet.
Amerikanerne skapte slagordet "En pille for hver sykdom". Legemidler av naturlig opprinnelse ble ærekrenket.
Det hele gjentok seg i Europa allerede i 1937 - med de samme konsekvensene.
Rockefellerne investerte til sammen 100 millioner dollar i "General Education Board" for å få slutt på studiet av
naturmedisin ved USAs medisinske fakulteter og for permanent å tillate kun farmasøytiske medisiner til studier og sykehus.
Dermed skapte de et gigantisk marked for salg av kjemiske medisinske produkter.
Samtidig påvirket de den vitenskapelige forskningen ved å grunnlegge innflytelsesrike universiteter, et
svært viktig forskningssykehus og en medisinsk eliteskole.
Det følgende viser hvordan den massive påvirkningen av medisinen på den tiden gjennom avskaffelsen av naturmidler har
fått alvorlige konsekvenser for naturmedisinen den dag i dag!
Dette er også i forbindelse med Novel Food Regulation, som ble innført i EU i 1997 og i Sveits i 2017.
Hva er regulert i Novel Food Regulation?
Forordningen mot genteknologi ble opprinnelig innført for å hindre at nye matvarer, dvs. genmodifisert frukt
og grønnsaker, skulle komme på markedet uten tillatelse.
I dag omfatter denne første kategorien også for eksempel proteinekstrakter fra insekter eller matvarer
som er produsert ved hjelp av en ny, uvanlig prosess.
Det kreves en kompleks godkjenningsprosedyre for disse matvarene for å sikre mattryggheten.
Det finnes imidlertid en annen kategori matvarer som faller inn under forordningen om ny mat: nye tradisjonelle næringsmidler.
Dette er matvarer som ikke hadde blitt kommersialisert for humant konsum i særlig grad i EU før i 1997, men som
har vært på menyen i andre verdensdeler i lang tid, f.eks. chiafrø, baobabfrukt og physalis.
Selv om disse nye tradisjonelle matvarene nyter godt av en forenklet godkjenningsprosedyre, er de ren sjikane.
Bare tenk deg det: Potetene og basilikumene våre som dyrkes i Europa, ville ikke lenger vært
godkjent i dag, målt opp mot disse retningslinjene.
Hva er effekten av denne utviklingen i Sveits?
For å gi deg som seer et innblikk i hvordan disse tiltakene fungerer i praksis, har Kla.TV stilt Fabian
Lötsch, administrerende direktør i Kräuter Lötsch - Lötsch GmbH, noen spørsmål om dette temaet:
Herr Lötsch, du er administrerende direktør i Kräuter Lötsch - Lötsch GmbH. Dere selger
urteprodukter i Østerrike, og i noen år nå også i Sveits.
Vi har forstått at dere allerede har opplevd reaksjoner fra myndighetene i Sveits. Kan du fortelle oss mer om dette?
Ja, det er en berg-og-dal-bane for øyeblikket.
For noen år siden var Sveits og Swissmedic fortsatt ansvarlig i matvaresektoren for brennesle-te,
kjerringrokk-te og andre ting som tidligere var forbudt å selge i økologiske matbutikker i Sveits.
Så vedtok Sveits Novel Food Act, eller i det minste adopterte den. Nøyaktig hva det er, kommer vi tilbake til senere.
Og det var i utgangspunktet en veldig praktisk historie for oss, for det var selvfølgelig
mange flere urter som var fritt tilgjengelige.
Men nå begynner vi å se nye reguleringer og nye regler hvert eneste år.
Siden i fjor har for eksempel kjerringrokk og rødkløverblomster ikke lenger vært godkjent som
næringsmidler. Nå må de deklareres som kosttilskudd.
Dette gjør det selvsagt svært vanskelig for både myndighetene og produsentene, ettersom
det hele tiden skjer endringer i lovverket.
I prinsippet ser det hele slik ut: For to år siden var kjerringrokk fortsatt et næringsmiddel.
Så kommer det et farmasøytisk selskap eller en lobbyist og sier at kjerringrokk har farmasøytiske egenskaper. Da må
du bevise det stikk motsatte, at dette ikke er tilfelle.
Det er bare relativt vanskelig å si, for alle vet at brennesle er sunt, men du kan ikke si det, du må
bevise det, noe som er litt vanskelig for øyeblikket.
Vi har hatt store problemer med myndighetene i to år i Sveits - noe som ikke er så lett å forstå. Vi har
et meget omfattende sortiment med over 200 produkter.
Dette har ikke bare blitt diskutert på kantonalt nivå. Vi har tatt det hele veien til føderalt nivå.
Denne saken har vært heftig debattert i Sveits. Alle kantonens kjemikere kjenner meg ved navn.
Og ja, som jeg sa, det er også vanskelig for myndighetene å forstå nøyaktig hvordan denne Novel Food Act
fungerer. Og det er derfor den har blitt tatt til neste nivå.
Med andre ord, de juridiske kravene endres fra år til år. Hva er utviklingen i EU?
Ja, det er litt enklere i EU enn i Sveits.
Jeg sier at vi nå har Novel Food Act i EU, og at vi må følge den strengt og bestemt.
I Sveits er det litt annerledes. Jeg må holde et øye med Novel Food Act og Novel Food Catalogue.
Jeg trenger te-listen fra den tyske te-foreningen, som har rang og navn, så trenger jeg listen fra den føderale
regjeringen, og så må alt synkroniseres. Som sagt, det er en ganske vanskelig historie i EU også.
Hvis en produsent ønsker å lansere et produkt på markedet - jeg skal ta kjerringrokk eller rødkløverblomster
- så forbereder jeg meg på å gjøre produktet klart for markedet og lansere det på markedet.
Og så et år senere sier de: Vent litt, det fungerer ikke slik lenger, det har sunne egenskaper eller kan kanskje være sunt.
Resultatet er at en rekke urter nå nærmest avskaffes en etter en, eller blir underlagt hindringer som gjør at de
ikke lenger kan markedsføres som et 100 % naturlig produkt.
Det betyr at hvis jeg skulle lansere et kjerringrokkprodukt på markedet nå, måtte jeg lage et kosttilskudd av det.
Det betyr at du må tilsette en betydelig mengde jern, silisium, vitamin C eller annet.
Med andre ord modifiserer jeg dette 100 % naturlige produktet slik at jeg kan lage et
kosttilskudd av det som også oppfyller spesifikasjonene.
Som jeg sa, det er ikke alltid så lett å forene alt. Men man må alltid være på ballen.
Det høres ut som flere og flere restriksjoner for deg. Hvem tror du er interessert i å
begrense naturmedisin og homøopati mer og mer?
Du kan reise langt, over hele verden, men jeg blir i EU inntil videre.
Det startet altså i 2017, da den tyske legeforeningen faktisk bestemte seg for å sette en stopper for
naturmedisin og homøopati. Men det er bare toppen av isfjellet.
Naturen er nok for sunn. Man kan ikke ta patent på urter, man kan ikke tjene penger på dem. Da legger du visse
begrensninger på det slik at du ikke lenger kan selge det.
I legemiddelindustrien er det alltid ett eller to kjemikalier som tilsettes et legemiddel.
I naturen har vi naturlig nok et stort antall hovedvirkestoffer, sekundære virkestoffer og sekundære plantestoffer
i et produkt som, som sagt, ikke kan patenteres. Med ett unntak, som vi kommer tilbake til senere.
Spennende, det bringer oss til spørsmålet, er det noen produkter som for øyeblikket ikke lenger er
tilgjengelige i Sveits som dere ikke lenger har lov til å selge?
Ja, det er virkelig restriksjoner for øyeblikket. Cistus er et slikt produkt.
Denne er nå patentert av noen, dvs. erklært ren. Cistus er bare godkjent for menneskelig bruk på én øy i Hellas.
Fra naboøya, fra fastlandet eller fra Tyrkia, Hellas, Albania, er produktet forbudt å selge. Sannsynligvis fordi det er for sunt.
Men det finnes også andre urter, som Artemisia annua, som ble tillatt solgt.
Som også ble brukt flittig av folk i EU. Men du kan gjøre hva du vil.
Det er store, kjente selskaper i Tyskland, som for eksempel Tea Association, som vi nevnte tidligere, som har sendt
inn dokumentasjon til EU på at dette produktet Artemisia annua eller rockrose har blitt brukt i utstrakt grad.
Men man bare avfeier det, man tar det bare ikke inn over seg.
Artemisia annua har nå blitt forbudt å selge i over 70 % av verden som følge av
koronapandemien. Svært mange har mistet levebrødet sitt.
Mange produsenter, produsenter kommer fra Afrika, plutselig kan du ikke lenger eksportere den, det er en stor avbetalingshale
knyttet til den - også tinkturene, hvis produksjonsprosess ligner på Bach-blomster, som er legitimt på markedet.
Vi har hatt forbud mot å selge dem siden i fjor, med den begrunnelsen at det rett og slett er en torn i øyet på oss.
Men selv om noe er en torn i øyet, betyr det fortsatt at det er legitimt på markedet hvis det er
legitimt. Så det er noen hindringer som må overvinnes.
Utrolig! Kan man oppsummere dette med at planter med sunne egenskaper som vokser i naturen og som alle har råd til, i
stadig større grad blir nektet? Kan man oppsummere det slik?
Ja, det er det det til syvende og sist koker ned til. Jeg venter bare på at folk skal si at man ikke lenger
kan dyrke frukt og grønnsaker i hagen fordi de inneholder vitaminer og kan være sunne.
Det er en relativt vanskelig historie for øyeblikket. Ja, du må bare sørge for at du bare får
det beste, som med maten, at jeg spiser økologisk.
Og selv der er ikke økologisk lenger økologisk. Man må rett og slett sørge for å få det beste ut
av naturen, og det er rett og slett naturen selv.
Hvis jeg nå sammenligner en dyrket bladsalat, som har 7 milligram C-vitamin per 100 gram spiselig planteinnhold, en
prestekrage har 87, en brennesle har 333 milligram C-vitamin, så er det nesten kvantesprang vi gjør.
Men man må virkelig passe på at man ikke forbyr naturmedisin helt, og heller ikke produktene,
for da kan man like gjerne forby hele naturen.
Vet du om andre yrkeskolleger opplever den samme situasjonen som deg og også blir pålagt restriksjoner av myndighetene?
Ja, jeg kjenner noen som har hatt store problemer med myndighetene.
I deres tilfelle gikk det så langt at de sluttet å drive virksomhet fordi de ble ilagt
bøter, og hele prosessen trakk ut i over to år.
Vi snakker om bøter på 20 000, 25 000, 30 000 sveitsiske franc, noe et lite selskap vanskelig har råd til.
Eller så er du også maktesløs, fordi du som liten bedrift har liten rett til å protestere, og hvis du
gjør det, er det alltid forbundet med høye kostnader:
Rettssaker, advokater og så videre og så videre, slik at du i det hele tatt kan få fotfeste. Det er
ikke så lett å holde seg på ballen og kjempe imot.
Spesielt når man ser at produkter som er lovlig på markedet, blir forbudt bare fordi de er en torn i øyet på enkelte mennesker.
Takk for at du har mot til å fortsette å kjempe mot restriksjonene. Vi ønsker dere mye utholdenhet og suksess.
Er det noe annet du vil formidle til seerne våre?
Ja, ikke alltid stole blindt, gjør din egen research, still spørsmål ved ting.
Som sagt, hvis det kommer til et punkt der du ikke lenger får lov til å bruke urtene på din egen dørstokk, må
du begynne å stille spørsmål ved hele greia og kanskje til og med ta et oppgjør med det.
Veldig hyggelig, tusen takk, herr Lötsch
Takk skal du også ha
Dr. Sonja Reitz forklarer konsekvensene av denne utviklingen i Tyskland.
Hun har praktisert som spesialist i allmennmedisin, psykoterapi og naturmedisin i Hamburg i mange år.
I det følgende nevner hun ulike årsaker til at naturmedisinen har stadig vanskeligere for å få fotfeste i medisinen:
Hva er effekten av denne utviklingen i Tyskland?
1 De Grønne, under ledelse av Renate Künast, krevde i den tyske Forbundsdagen en svært streng regulering av
kosttilskudd, særlig nasjonale maksimumsgrenser for vitaminer og mineraler i produktene.
Anbefalingene fra det føderale instituttet for risikovurdering (BfR) burde ha vært lagt til grunn for de nye grenseverdiene.
Disse er unikt lave på verdensbasis, ettersom de i gjennomsnitt ligger 70-80 % under maksimumsnivåene i andre land, særlig i EU.
Selv om forslaget ikke ble vedtatt, arbeider også andre tyske partier i denne retningen på EU-nivå.
2. Konkurranseloven forbød navngivning av virkninger av planter og mineraler som har vært observert i århundrer.
3. Forskning på billige planter til kreftbehandling osv. blir vanskeliggjort, om ikke forhindret.
4 Til gjengjeld blir livsfarlige stoffer som saRNA eller modRNA eller til og med antidepressiva godkjent uten kritikk, selv
om nytten av dem er uklar, eller de gjør mer skade enn nytte.
Mange av de utviklingstrekkene som Dr. Reitz nevner, er godt illustrert av farmasøyten Dr. Hans-Martin Hirts livsverk og hans
erfaringer med Artemisia annua - så la oss ta en titt på dem:
Ettårig gråbergknapp, latin Artemisia annua
Dr. Hans-Martin Hirt studerte farmasi i Heidelberg.
Deretter jobbet han tre år med virusimmunologi ved det tyske kreftforskningssenteret og ytterligere
fire år ved sykehusets forskningssenter i husapoteket.
Med denne erfaringen i bagasjen reiste han til Kongo, hvor han tilbrakte seks år i den kongolesiske jungelen.
Nedslagsfeltet omfattet 400 000 mennesker, og det var umulig å forsyne de syke med nok medisiner.
Derfor forsket han og hans lokale kolleger på hvordan man kan behandle sykdommene med planter som vokser der.
Tilbake i Tyskland, like før årtusenskiftet, fant han planten Artemisia annua, som også var
effektiv mot malaria, den vanligste sykdommen i Afrika.
Han grunnla foreningen Anamed i 1986 for å kunne forske tilstrekkelig på dette.
Dr. Hirt mottok deretter mange donasjoner, blant annet fra aristokratiet i Baden-Württemberg, økonomidepartementet,
helsedepartementet og delstatsdepartementet i Baden-Württemberg.
Målet med donasjonene var å bidra til at planten kunne bli lett tilgjengelig og rimelig som medisin i Afrika.
I 2002 mottok Hirt WHOs "Prize of Excellency" for sitt arbeid i Afrika som en del av "Roll Back Malaria Initiative".
I 2004 ble han tildelt Baden-Württembergs verdenspris, og i 2005 mottok han 20 000 euro som
den høyeste utmerkelsen fra en statlig stiftelse.
De siste årene har han også mottatt 50 000 euro fra det tyske statsdepartementet og den tyske forbundsregjeringen
for å fortsette Anamed-gruppens arbeid i Øst-Kongo.
Mens Hirt fortsatt fikk støtte for sitt arbeid i Afrika, var han i ferd med å få motbør i Tyskland.
Hans avisartikkel i en tysk avis om "cellegiften fra hagen" fikk skylden.
Han nevnte at planten Artemisia annua også kan brukes mot kreft. Dette fikk legemiddelindustrien til å våkne.
Dr. Hirts tre år med forskning ved Kreftforskningssenteret gjorde ham til en alvorlig motstander for legemiddelindustrien,
og det faktum at Artemisia annua skulle brukes i sin urteform mot kreft her i Europa, var en overhengende trussel.
Bekjempelse av malaria i Afrika med billige plantepreparater var fortsatt akseptabelt for den lokale farmasøytiske industrien.
Men det faktum at en plante skulle brukes til å bekjempe kreft i Europa til en svært lav kostnad, ble for
mye. Ulike lover ble påberopt for å avspore Hirts forsøk.
I tillegg ble ulike juridiske smutthull gradvis tettet eller tolket annerledes i årenes løp, med det
resultat at Dr. Martin Hirt ble saksøkt i 2009 og 2014.
I 2015 inngikk Hirt en avtale med det regionale rådet om at selskapet hans, forlaget "anamed edition", skulle få
lov til å informere om alt som har med Artemisia annua å gjøre, men ikke selge noen Artemisia-produkter.
Selskapet hans "Teemana" har lov til å selge Artemisia-produkter, men det må ikke stå på emballasjen hva det brukes til.
I 2019 og 2022 ble han og klubben hans likevel saksøkt igjen, til slutt til og med for å ha gitt bort urten
gjennom klubben. Hver gang var bøtene på et femsifret beløp.
I mellomtiden har lovgivningen om godkjenning og bruk av medisinske urteplanter blitt mye strengere!
Hvis vi skulle følge den juridisk korrekte veien som kreves i dag, måtte vi først registrere hver enkelt
medisinplante som næringsmiddel, noe som ville ta syv år og koste rundt 500 000 euro.
Det vil ta ytterligere 13 år, til en gjennomsnittlig kostnad på 2,4 milliarder euro, før
medisinplanten blir godkjent som legemiddel.
Dette er gjennomførbart for legemiddelindustrien, men ikke for små bedrifter og helt meningsløst for urter som
har vært forankret og brukt i samfunnet i uminnelige tider.
Den farmasøytiske industrien tjener nå store penger på artemisinin, en bestanddel av Artemisia annua,
ettersom denne komponenten også brukes i kjemisk medisin.
Konklusjon
Disse eksemplene viser tydelig at de nye lovene om mat- og legemiddelsikkerhet i Europa og Sveits
gir inntrykk av at de er skapt for vårt eget beste.
De har imidlertid motsatt effekt: Legemiddelindustrien tjener stort på dem.
Og som dr. Reitz nevner, utvikles det parallelt med avskaffelsen av naturmedisiner nye farlige stoffer som
skal påtvinges oss, for eksempel i form av vaksiner.
Vi har nådd et punkt der det er fare for et helsediktatur som formynder overfor borgerne, samtidig
som det er svært farlige medisinske tvangstiltak.
Dette må stoppes, og de ansvarlige må avsløres!
De lovgivende organene som er ansvarlige for å forby naturmidler, og de tilhørende profitørene,
må analyseres. Er det en sammenheng mellom dem?
Dette forklarer hvorfor legemiddelmyndighetene og de lovgivende myndighetene, sett utenfra,
samarbeider på en fullstendig orkestrert måte.
Det virker derfor umulig å kreve rett til naturmidler til tross for at lovgrunnlaget fortsatt eksisterer.
Du kan også bidra til å avsløre trådtrekkerne og deres nettverk i denne filten!
Send viktig informasjon til Kla.TV eller støtt våre frivillige forskningsteam.