На почетку пандемије коронавируса било је много чланака у новинама који су жалили због недостатка одговарајуће
вакцине и, у истом даху, нудили наду за њено брзо развијање.
Иако је коронавирус у суштини облик грипа изазваног добро познатим коронавирусима, употреба
природних лекова је од самог почетка искључена.
Није било помена антивирусних, имуностимулишућих и противупалних ефеката Echinacea purpurea,
Artemisia annua, Pelargonium и Cistus incanus.
Све ове биљке су вековима коришћене у народној медицини у те сврхе.
Неке биљке су свестране и немогуће је схватити да у конвенционалној медицини немају места.
Рокроз, латински назив Cistus incanus
Цистус, који расте у медитеранском региону, има широк спектар примена.
Чај или одвар направљен од биљке има детоксикационо, антиалергијско, антибактеријско и антивирусно дејство.
Антиоксидативни ефекат је већи од оног витамина Ц и Е.
У складу са горе наведеним својствима, екстракт ружа камена везује кадмијум и живу, а такође је ефикасан против
неуродерматитиса уместо кортизонских или антибиотских масти.
Чај помаже у борби против упала у устима и грлу, пролива у цревима и квасне гљивице Candida albicans.
Истраживања спроведена на Институту Фридрих Лефлер, у болници Шарите у Берлину и на Универзитету у Минстеру показала су у
експериментима на мишевима да су мишеви који су удисали екстракт цистуса пре него што су инфицирани бактеријама грипа
остали здрави, док су други озбиљно оболели или су умрли.
Испитивања на људима такође су била успешна.
1. јуна 2021. године Универзитет у Лубеку објавио је рад који показује скоро потпуно смањење стопе инфекције САРС-CoV-2.
У принципу, пијење чаја или одвара не изазива развој отпорности и нема нежељених ефеката.
Како то да се данас враћа тренд ка природним производима, а и даље се скоро искључиво користе хемијски произведени производи?
Kla.TV је ово детаљно разматрала у програму "Скривени бездани истраживања рака".
Ево најважнијих аспеката документације
Америчка породица Рокфелер, коју мейнстрим медији сматрају филантропима , контролисала је око 90%
целокупног америчког тржишта нафте око 1880. године.
Око 1900. године научници су открили како да производе хемикалије из нафте и почели да синтетишу активне састојке биљног порекла.
Ови производи могли би бити патентирани и пласирани на тржиште уз висок профит. Стога је Рокфелер
планирао да створи тржиште за хемијске медицинске производе.
Међутим, Америчка предност природних и биљних лекова стајала му је на путу.
Зато су америчке медицинске студије усмерене у правцу који је Рокфелер желео – са далекосежним последицама по обуку лекара:
Све школе које нису предале по програму "фармацеутске хемије", односно "научне медицине",
изгубиле су акредитацију и сваку финансијску подршку.
Преостале медицинске школе су изгубиле своју независност.
Американци су били под утицајем слогана "Пилула за сваку недаћу". Лекови природног порекла су били оклеветани.
Још 1937. године цела се ствар поновила за Европу – са истим последицама.
Укупно, Рокфелерови су уложили 100 милиона фунти у Одбор за опште образовање како би обуставили изучавање природне медицине
на америчким медицинским школама и трајно омогућили да се у истраживањима и болницама користе само фармацеутски лекови.
На тај начин су створили огроман тржиште за хемијске медицинске производе.
Истовремено су утицали на научна истраживања оснивањем утицајних универзитета, изузетно значајне
истраживачке болнице и елитне медицинске школе.
Следеће показује како масивни утицај на медицину у то време, кроз укидање природних лекова, и даље
има озбиљне последице по натуропатску медицину данас!
Ово се такође односи на Уредбу о новим намирницама, која је уведена у ЕУ 1997. године, а у Швајцарској 2017. године.
Шта обухвата Уредба о новим намирницама?
Ова уредба против генетског инжењеринга је првобитно донета да би се спречило стављање нових намирница, односно
генетски модификованог воћа и поврћа, на тржиште без одобрења.
Данас ова прва категорија такође обухвата, на пример, протеинске екстракте из инсеката или
намирнице произведене новим, нестандарним процесом.
Ова храна захтева сложен процес одобрења како би се обезбедила безбедност хране.
Међутим, постоји друга категорија намирница које спадају под Уредбу о новим намирницама: нове традиционалне намирнице.
Ово су намирнице које до 1997. године нису биле значајније пласиране за људску исхрану у ЕУ, али су од
памтивека биле део исхране на другим континентима, нпр. семенке чије, воће баобаба и физалис.
Иако ови нови традиционални намирници имају поједностављен поступак одобрења, то је чиста узнемиравања.
Само замислите: наше кромпире узгајане у Европи, па чак и босиљак, не би били дозвољени ако би се мерили према овим смерницама.
Какав утицај имају ова дешавања у Швајцарској?
Да бисмо вам, гледаоцу, пружили увид у то како ове мере функционишу у пракси, Kla.TV је поставио
неколико питања Фабијану Летшу, генералном директору компаније Kräuter Lötsch – Lötsch GmbH:
Господине Летш, ви сте извршни директор компаније Kräuter Lötsch – Lötsch GmbH. Ви продајете биљне
производе у Аустрији, а већ неколико година и у Швајцарској.
Као што смо чули, већ сте искусили регулаторне импликације у Швајцарској. Можете ли нам рећи више о томе?
Да, у овом тренутку је то вожња ролеркостером.
Пре неколико година, Швајцарска, односно Swissmedic, такође је била задужена за прехрамбене производе као што су чај од
коприве и чај од коњске репице, који су раније били забрањени за продају у органским продавницама у Швајцарској.
Затим је Швајцарска усвојила Закон о новим намирницама. Вратићемо се касније на то шта то тачно јесте.
И то је у почетку за нас било веома практично, јер је, наравно, много више лековитог биља било слободно доступно за куповину.
Али сада почиње, са новим одредбама и новим прописима који се доносе сваке године.
На пример, цветови коњске репице и црвеног детелина нису били дозвољени као прехрамбени производи од прошле године.
Сада их је потребно декларисати као прехрамбене додатке.
Ово природно чини веома, веома тешким за власти, као и за произвођаче, јер се закони непрестано мењају.
У принципу, изгледа овако: пре две године, коњска репa је још увек била прехрамбени производ.
Онда нека фармацеутска компанија или лобиста дође и каже да коњски реп има фармацеутска својства. Онда бисте
морали да докажете управо супротно, да то није случај.
Релативно је тешко рећи, јер сви знају да коприва има здравствене користи, али не можете то само
рећи, морате то доказати, што је тренутно помало тешко.
Већ две године имамо озбиљне проблеме са властима у Швајцарској, што није лако разумети.
Имамо веома широк асортиман са преко 200 производа.
Ово није било дискутовано само на кантоналном нивоу. Подигли смо то на савезни ниво.
Овај случај је у Швајцарској био предмет жестоких расправа. Сваки кантонални хемичар ме познаје по имену.
И да, као што сам рекао, властима је такође тешко да тачно разумеју како Закон о новим
намирницама функционише. И зато је одложен до следеће фазе.
То значи да се законски захтеви мењају из године у годину. Која су дешавања у ЕУ?
Да, у ЕУ је мало једноставније него у Швајцарској.
Кажем да ЕУ сада има Закон о новим намирницама и да се морамо строго и без изузетка придржавати њега.
У Швајцарској су ствари мало другачије. Морам да пратим Закон о новим намирницама и Каталог нових намирница.
Треба ми листа чајева Немачког удружења за чај, које је добро познато, затим ми треба листа савезне владе, и
све то мора да се упореди. Као што сам рекао, тренутно је то прилично сложено питање у ЕУ.
Ако као произвођач сада желите да пласирате производ на тржиште – узмимо као пример коњски реп или цветове црвеног детелине – онда
се припремам да припремим производ за тржиште и пласирам га.
А онда годину дана касније, као да кажем: "Чекај, то више не функционише, има здрава својства или би можда могло бити здраво."
Као резултат тога, разне биљке се сада постепено укидају или подвргавају ограничењима, што значи да се
више не могу пласирати као 100% природни производи.
То значи да ако сада желим да пласирам производ од коњске репице на тржиште, морам га претворити у додатак исхрани.
То значи додавање значајне количине гвожђа, силицијума, витамина Ц или других састојака.
То значи да мењам овај 100% природни производ како бих га могао претворити у додатак исхрани који је у складу са спецификацијама.
Као што сам рекао, није увек лако све ускладити. Али мораш да останеш присебан.
То звучи као све више и више ограничења за вас. Ко мислите да има интереса да све више ограничава натуропатију и хомеопатију?
Могли бисмо заузети широк, глобални поглед, али ћу се за сада држати ЕУ.
Дакле, 2017. године Немачко лекарско удружење је одлучило да стави крај натуропатији и
хомеопатији. Али то је само врх леденог брега.
Природа је вероватно превише здрава. Не можете патентирати лековито биље, не можете од њега зарађивати. Зато на њега намећете
одређена ограничења како га више не бисте могли продавати.
У фармацеутској индустрији увек се додаје једна или две хемикалије леку.
У природи природно имамо мноштво главних активних састојака, секундарних активних састојака и секундарних биљних супстанци у
једном производу, које, као што сам рекао, не могу бити патентиране као такве. Са једним
изузетком, на који ћемо се касније вратити.
То је занимљиво. То нас доводи до питања: да ли постоје неки производи који тренутно више нису доступни у
Швајцарској, које више нисте дозвољени да продајете?
Да, тренутно заиста постоје ограничења. Rockrose је један такав производ.
Ово је сада патентирано од стране некога, што значи да је проглашено за чисту сорту. Цистусова ружа се може
користити за људску потрошњу само са једног острва у Грчкој.
Производ је забрањено продавати на суседном острву, копну, у Турској, Грчкој или
Албанији. Вероватно зато што је превише здрав.
Међутим, постоје и друге биљке, као што је Artemisia annua, чија је продаја била дозвољена.
Које су такође широко користили људи у ЕУ. Али можеш да радиш шта год хоћеш.
Постоје велике, добро познате компаније у Немачкој, као што је Асоцијација за чај, коју смо раније споменули, које су ЕУ поднеле
документацију која показује да је овај производ, Artemisia annua или камени руж, био широко распрострањен у употреби.
Али ти се само одбијеш, једноставно не упијеш целу ствар.
Продаја Artemisia annua сада је забрањена у преко 70% света у последици пандемије
коронавируса. Ово је уништило многе изворе прихода.
Многи произвођачи и произвођачи долазе из Африке, а изненада их више није могуће извозити, што има огроман ланац последица –
укључујући и тинктуре, чији је процес производње сличан оном баховских цветних препарата, који су легитимни на тржишту.
Од прошле године нам је забрањено да их продајемо, а власти тврде да су они једноставно ружни на вид.
Али само зато што је нешто трн у боку, то и даље не значи да, ако је легитимно, није по праву на тржишту.
Дакле, постоји неколико препрека које треба превазићи.
Невероватно! Може ли се ово сажети тако што ћемо рећи да се биљке са лековитим својствима које расту у дивљини и које су
приступачне свима све више ускраћују? Може ли се тако рећи?
Да, на то се све на крају своди. Само чекам да кажу да више не можете гајити воће и поврће у свом
врту јер садрже витамине и могли би бити здрави.
Тренутно је то релативно тешка ситуација. Да, само мораш да се побринеш да добијеш најбоље, као код хране, где једем органску.
Чак и тамо органско више није органско. Једноставно морате да се побринете да извучете
најбоље из природе, а то је управо сама природа.
Ако упоредим узгајану листну салату, која садржи 7 милиграма витамина Ц на 100 грама јестиве биљне масе, са
ромашицом, која садржи 87, и копривом, која садржи 333 милиграма витамина Ц, онда у суштини правимо квантне скокове.
Међутим, заиста морамо осигурати да натуропатија не буде потпуно забрањена, нити њени производи, јер
бисмо онда могли једнако добро забранити и саму природу.
Да ли знате да ли су и други колеге у вашој професији у сличној ситуацији као ви и да ли су и они предмет званичних ограничења?
Да, заиста, знам неке који су имали озбиљне проблеме са властима.
Дошло је до тога да су морали да обуставе пословање због казни, а цео процес се одужио више од две године.
Говоримо о казнама од 20.000, 25.000, 30.000 швајцарских франака, које мала компанија не може лако да приушти.
Или, прецизније, неко је такође беспомоћан јер, као мали предузетник, има мало утицаја, а чак и
ако га има, то увек подразумева високе трошкове:
Суђења, адвокати и тако даље, само да би се обезбедило упориште. Није тако лако остати на опрезу и борити се против тога.
Посебно када видите да се легитимни производи на тржишту забрањују једноставно зато што одређеним људима сметају.
Па, држите храброст да се борите против ограничења. Желимо вам пуно упорности и успеха.
Има ли још нешто што бисте желели да поделите са нашим гледаоцима?
Да, не верујте увек слепо, сами истражите, постављајте питања.
Као што сам рекао, ако дође до тога да вам више није дозвољено да користите биље на свом прагу, онда морате почети да
преиспитујете целу ствар и можда чак и да је детаљније погледате.
Врло добро, хвала вам пуно, господине Летш.
Хвала и вама.
Др Соња Рајц објашњава утицај ових догађаја у Немачкој.
Она већ дуги низ година ради као специјалиста опште медицине, психотерапије и натуропатије у Хамбургу.
Испод она наводи различите разлоге због којих натуропатија све теже успева да стекне прихватање у медицини:
Какав утицај имају ова дешавања у Немачкој?
1. Предвођена Ренате Кјунаст, Зелена странка је у немачком парламенту затражила изузетно строгу
регулацију додатака исхрани, нарочито националне максималне нивое витамина и минерала у производима.
Препоруке Савезног института за процену ризика (BfR) требало је да буду искоришћене као основа за нове максималне количине.
Они су јединствено ниски широм света, јер су у просеку за 70–80% испод максималних нивоа у другим земљама, посебно у ЕУ.
Иако предлог није усвојен, и друге немачке странке такође улажу напоре у том правцу на нивоу ЕУ.
2. Закон о конкуренцији лекова забранио је називање ефеката биљака и минерала који су вековима били примећени.
3. Истраживања економичних биљака за лечење рака и слично су отежана, ако не и потпуно спречена.
4. Заузврат, супстанце опасне по живот, као што су саРНК , модРНК или чак антидепресиви, одобравају се без икакве провере, иако
њихове користи нису јасне или наносе више штете него користи.
Многе од достигнућа која је поменуо др Рајц могу се јасно уочити у животној делатности фармацеута др Ханс-Мартина Хирта и његовим
искуствима са Artemisia annua – па хајде да погледамо то.
Једногодишња пелин, латински назив Artemisia annua
Др Ханс-Мартин Хирт је студирао фармацију у Хајделбергу.
Затим је три године радио на вирусној имунологији у Немачком центру за истраживање рака, а потом још четири
године у истраживачком центру болнице, у интерној апотеци.
Са овим искуством, шест година након Конга, отишао је у конголеску џунглу.
Подручје покривено је обухватало 400.000 људи и било је немогуће обезбедити болеснима довољно лекова.
Зато су он и његови колеге истраживали како да се боре против болести користећи биљке које су тамо расле.
У Немачкој, кратко пре промене миленијума, открио је биљку Artemisia annua, која је такође била
ефикасна против маларије, најчешће болести у Африци.
Да би могао довољно да их истражи, 1986. године основао је удружење Анамед.
Др Хирт је потом добио много донација, укључујући од аристократије Баден-Вуртемберга, Министарства привреде,
Министарства здравља и Државног министарства Баден-Вуртемберга.
Циљ донација био је да обезбеде помоћ како би биљка могла бити лако доступна и приступачна као лек у Африци.
2002. године др Хирц је од Светске здравствене организације примио награду "Цена изврсности"
Иницијативе за сузбијање маларије за свој рад у Африци.
2004. године добио је Светску награду Баден-Вуртемберга, а 2005. године државна фондација му је
доделила 20.000 евра као своје највише признање.
У последњих неколико година он је такође добио 50.000 евра од државног министарства и Немачке савезне
владе да настави овај рад групе Анамед у источном Конгу.
Док је др Хирц још увек добијао подршку за свој рад у Африци, у Немачкој се расположење окренуло против њега.
Кривица је пала на његов чланак у немачком листу о "хемотерапији из врта".
Он је поменуо да се биљка Artemisia annua такође може користити за лечење рака. То је привукло пажњу фармацеутске индустрије.
Др Хирт је био озбиљан конкурент фармацеутској индустрији због својих три године истраживања у Центру за истраживање рака, а
чињеница да ће се Artemisia annua у биљном облику користити за лечење рака овде у
Европи представљала је претњу која се надвијала.
Локална фармацеутска индустрија могла би и даље да прихвати борбу против маларије у Африци јефтиним биљним препаратима.
Али идеја да се рак у Европи може лечити веома јефтино биљком била је превише. Позивајући се на разне
законе, покушано је да се осујети Хиртов предлог.
Штавише, током година разне правне рупе су постепено затворене или реинтерпретиране, што је резултирало
тужбама против др Мартина Хирта 2009. и 2014. године.
2015. године господин Хирт се сагласио са регионалним саветом да његова компанија, издавачка кућа "anamed edition", може да
пружи информације о свему што се односи на Artemisia annua, али не може да продаје никакве производе од артимисије.
Његова компанија Теемана има дозволу да продаје производе од артимизије, али на
паковању не сме бити наведено за шта се користе.
2019. и 2022. године он и његов клуб су поново тужени, чак и због поделе траве преко клуба.
Сваки пут су казне биле у петоцифреном износу.
У међувремену, законодавство у вези са одобрењем и употребом лековитог биљака постало је много строжије!
Ако би се данас поштовала законски исправна процедура, свака лековита биљка би прво морала бити регистрована као прехрамбени
производ, што би трајало седам година и коштало око 500.000 евра.
Било би потребно још 13 година и у просеку 2,4 милијарде евра трошкова да би ова лековита биљка била одобрена као лек.
Ово је изводљиво за фармацеутску индустрију, али не и за мала предузећа, и потпуно бесмислено за биљке
које су у друштву успостављене и коришћене од памтивека.
Фармацеутска индустрија сада зарађује много новца на артемisininу, компоненти Artemisia annua, јер се
ова компонента такође користи у хемијској медицини.
Закључак
Ови примери јасно показују да су новији закони о безбедности хране и лекова у Европи и Швајцарској наводно донети за наше добро.
Међутим, оне имају супротан ефекат: фармацеутска индустрија остварује велике профите.
И као што др Рајц помиње, паралелно са укидањем природних лекова развијају се опасне нове супстанце које
ће нам бити наметнуте, на пример у облику вакцинација.
Стигли смо до тачке када су грађани изложени здравственој диктатури и, истовремено,
изузетно опасним обавезним медицинским мерама.
Ово мора да се заустави и одговорни морају бити разобличени!
Законодавна тела одговорна за забрану природних лекова и они који профитирају од тих
забрана морају бити истражени. Да ли су повезани?
То би објаснило зашто, посматрано споља, фармацеутска индустрија и законодавне власти делују
као да сарађују на потпуно оркестриран начин.
Дакле, упркос постојећој правној основи, чини се немогућим захтевати право на природне лекове.
Помозите нам да откријемо мозгове и њихову мрежу у овој сложеној мрежи!
Молимо пошаљите све важне информације на Kla.TV или подржите наше волонтерске истраживачке тимове.