Neutralnost Švicarske je utvrđena u članu 185. Saveznog ustava:
Savezni savjet poduzima mjere za očuvanje vanjske sigurnosti, neovisnosti i neutralnosti Švicarske.
Savezni odjel za odbranu, DDPS, objašnjava kako se to treba tumačiti u četvrtom revidiranom izdanju informativne brošure:
"Neutral" potiče od latinskog "ne uter" – ni jedan od dvojice.
Moć je neutralna ako se ne stavlja ni na jednu stranu u ratu.
Međutim, DDPS je u istoj ediciji u suprotnosti sa samim sobom i dodjeljuje sebi "značajnu slobodu".
Na primjer, usvajanje ekonomskih sankcija koje su nametnule UN ili drugi međunarodni akteri
– poput EU – je kompatibilno s neutralnošću.
U ovom slučaju, međutim, Švicarska će morati zauzeti stranu, na bolje ili na gore.
To je učinila 28. februara 2022. godine, kada je usvojila ekonomske sankcije EU protiv Rusije.
DDPS – ili je to bio Ministarstvo vanjskih poslova (FDFA)? – sigurno je primijetio ovu kontradikciju.
3. marta 2022. – odmah nakon usvajanja ekonomskih sankcija protiv Rusije – FDFA je objavila
novu brošuru pod nazivom 'Neutralnost Švicarske'.
Prethodno četvrto revidirano izdanje više nije dostupno.
Nova brošura – koja je potpuno redizajnirana – više ne sadrži frazu "Moć je neutralna ako se ne stavlja na stranu u ratu".
Pored toga, FDFA je u novoj brošuri opravdao usvajanje sankcija EU protiv Rusije od strane Saveznog vijeća.
Rusija je "masovno prekršila temeljne norme međunarodnog prava".
Nova brošura od 3. marta 2022. godine također postavlja pitanje kako Švicarska može "najbolje zaštititi svoje
interese, istovremeno doprinoseći globalnoj sigurnosti".
Jedna opcija bi bila da Švicarska zauzme jasan stav na jednu ili drugu stranu u vojnim sukobima u inostranstvu.
Neutralnost Švicarske je na ispitu više nego ikad prije!
Na svojoj prvoj konferenciji za štampu, novoizabrani savezni savjetnik Martin Pfister je jasno dao
do znanja da želi fleksibilan pristup neutralnosti.
U junu 2024. godine, 87 naučnika, diplomata i političara izdalo je manifest u kojem poziva
Savezni savjet da preispita švicarsku neutralnost.
Sa svojom definicijom "ciljno orijentirane neutralnosti" bilo bi moguće postupati
drugačije prema agresoru nego prema žrtvi u ratu.
Bile bi dozvoljene sankcije protiv agresora, kao i podrška zemlji pod napadom.
I bilo bi moguće sarađivati s vojnim saveziima kao što je NATO.
Trenutni primjer:
U januaru ove godine, EU je odobrila učešće Švicarske u Programu vojne mobilnosti EU-SAD.
U budućnosti će stranim vojним vozilima, opremi, municiji, oružju i vojnom osoblju biti dozvoljeno da pređu švicarsku teritoriju
bez "opsežnih procedura odobravanja" – zapravo bez ograničenja.
Dakle, to je kuda vodi "fleksibilnost" koju je najavio izabrani savezni savjetnik Pfister.
U slučaju rata agresije, Švicarska bi trebala moći zauzeti stranu i podržati zemlju koja je pod napadom.
Ali u ratu, jesu li granice između agresora i žrtve zaista uvijek jasno crne i bijele, i ko određuje gdje te granice leže?
Čiji se mjerilo koristi?
Je li zaista moguće zauzeti stranu u ratu, a da se pritom ne preuzme odgovornost za njega?
Može li podržavanje rata – bez obzira na stranu i bez obzira na oblik koji poprimi – zaista ublažiti patnju koju rat uzrokuje?
Povijest nas bolje uči.
Prije svega, treba napomenuti da je "prva žrtva svakog rata istina". Ovo se često citira.
Njemački historičar Christian Hardinghaus to sažima na sljedeći način u svojoj knjizi Kriegspropaganda und
Medienmanipulation (Ratna propaganda i medijska manipulacija):
Ne postoji nijedna zemlja u historiji koja tokom rata nije koristila propagandu.
Kada su dvije zemlje u ratu, obje strane se uvijek bave propagandom.
Evo nekoliko primjera:
Kao što je dokumentarni film "Kad lažu američki predsjednici" pokazao, ratovi koje su vodile Sjedinjene Američke Države – poput
onih u Vijetnamu, na Kosovu, u Afganistanu i Iraku – uvijek su bili ratovi agresije, a
ti ratovi su uvijek bili opravdani lažima.
Zašto ovo još nije rezultiralo ni jednom sankcijom protiv SAD-a?
Dana 20. marta 2003. godine, koalicija voljnih pod vodstvom SAD-a napala je Irak.
Oni su to opravdali kao neophodan preventivni rat, jer je Irak navodno posjedovao oružje za masovno uništenje.
Međutim, nisu pronađena nikakva oružja za masovno uništenje, a tadašnji generalni sekretar Ujedinjenih nacija
osudio je rat protiv Iraka kao nezakonit – što nije rezultiralo ni sankcijama protiv SAD-a ni podrškom žrtvi.
Između 24. marta i 10. juna 1999. godine, oko 200 borbenih aviona NATO-a bacilo je 28.018 eksplozivnih
sredstava na bivšu Jugoslaviju – uključujući klaster bombe – i 10–15 tona municije obložene uranom.
NATO je opravdao zračne udare pozivajući se na navodnu "humanitarnu katastrofu".
Međutim, prema nekoliko izvještaja – uključujući one Organizacije za sigurnost i saradnju u Evropi (OSCE) – nije bilo humanitarne
katastrofe niti etničkog čišćenja prije početka rata.
Govoreći o "humanitarnoj katastrofi", pogledajmo rusko-ukrajinski rat.
Trenutna rasprava o švicarskoj neutralnosti prvenstveno se usredotočuje na to treba li Švicarska
zauzeti stranu i podržati navodnu žrtvu – Ukrajinu.
Ali je li situacija zaista tako jasna – Ukrajina kao žrtva i Rusija kao agresor – ili bi moglo biti, kao u
svakom ratu, također ili djelomično stvar propagande?
Švicarski istoričar i istraživač mira Daniele Ganser je istakao da je nemoguće razumjeti rat u Ukrajini
bez uzimanja u obzir državnog udara iz 2014. godine.
Ganser je aludirao na neustavni i nezakoniti državni udar u Kijevu 22. februara 2014. godine.
U Parlamentu nije postignut potrebni broj glasova za pokretanje postupka opoziva aktuelnog predsjednika Viktora Janukoviča.
Ranije su nepoznati snajperisti ispalili smrtonosne hitce na demonstrante i policijske snage.
Bilo je više od 40 smrtnih slučajeva.
Vlada na čelu s predsjednikom Janukovičem i njegova policijska jedinica "Berkut" odmah su okrivljeni za masakr.
Ovo je uprkos činjenici da ukrajinska policija i specijalne snage – poput Berkuta – nisu
koristile silu, kako pokazuju video snimci.
Prema Ganseru, ovaj puč je bio osnovni uzrok rata u Ukrajini.
Međutim, istočne, pretežno ruskijeg govornog područja regije Donjeck i Luhansk nisu priznale krvavi puč u
Kijevu i proglasile su se nezavisnim "narodnim republikama".
Kao odgovor, nova vlada u Kijevu poslala je trupe protiv istočnih regija, što je dovelo do građanskog rata.
Napadi ukrajinskih trupa na stanovništvo u Donbasu su se dramatično povećali od sredine februara 2022. godine
nadalje – tj. čak i prije nego što su ruske trupe ušle u regiju.
Od 17. februara 2022. godine nadalje, neutralni posmatrači OEBS-a su brojali do 1.400 eksplozija dnevno.
Navodno je 100.000 civila evakuirano u unutrašnjost ili u Rusiju radi zaštite.
Stanovnici Krimskog poluotoka koji su se vratili na Krim nakon puča također su bili brutalno uznemiravani
i zlostavljani od strane ubojitih pristalica Majdana.
To je dokumentarno filmom "Krim – put kući" pokazano na osnovu različitih izjava svjedoka.
Prema podacima ukrajinskog Ministarstva unutrašnjih poslova, u sedam od osam povratnih autobusa poginulo je sedam osoba.
Stanovnici Krima su potom počeli formirati odbrambene jedinice i planirali službeni referendum o budućem statusu
Krima za 16. mart 2014. godine, u skladu s pravom na samoodređenje utvrđenim međunarodnim pravom.
Ovo je bio jedini način da se spriječi daljnje krvoproliće.
Prema službenom konačnom rezultatu, 96,77 posto onih koji su glasali bilo je za pripajanje Rusiji.
Usporedba secesije Krima i proglašenja nezavisnosti Kosova pokazuje da se rat i
aneksija mogu ocjenjivati različitim standardima.
Nakon rata 1999. godine, Kosovo je stavljeno pod upravu Ujedinjenih nacija i
proglasilo je nezavisnost 27. februara 2008. godine.
Kao rezultat rata, druga najveća američka vojna baza u Evropi – Kamp Bondsteel – osnovana je na Kosovu, sa
hiljadama vojnika stacioniranih na površini od 386 hektara.
Svojom vojnom prisutnošću u strateški važnom regionu, SAD su osigurali kontrolu nad potencijalnim rutama za
cjevovode i komercijalnu eksploataciju prirodnih resursa.
Niko nije govorio o "aneksiji" i niko nije nametnuo sankcije Sjedinjenim Američkim Državama.
Međutim, Rusija, koja je 21. februara 2014. poslala trupe na Krim kako bi zaštitila stanovnike i osigurala svoju
mornaričku bazu u Sevastopolju, bila je pogođena sankcijama.
Jedna stvar je jasna: svaka strana u ratu koristi propagandu i iskorištava svoj narativ u svoju korist.
Ko može zakleti se da nijedna od ratujućih strana nije odgovorna za rat?
Švicarskoj bi stoga bilo pametno da drži ruke podalje i ne zauzima stranu.
Kao što je Kla.TV pokazala u nekoliko programa i kao što historija pokazuje, ratovi i pristrasnost su teško opravdivi.
Iznad svega, ratovi koje su vodile SAD ili NATO prouzrokovali su neopisive patnje sa stotinama hiljada
žrtava i razarajuće dugoročne posljedice – od Iraka do Libije, od Jugoslavije do Sirije.
Također treba napomenuti da se ratovi često iskorištavaju od strane treće sile kako bi
unaprijedila svoje planove za svjetsku dominaciju.
Na ovaj način se stanovništvo drži u stalnom stanju "napetosti" i "nesigurnosti" putem ratova i/ili ratne retorike.
Ovo ide na ruku vladama i naoružavajućoj industriji, omogućavajući im da ljudima oduzmu građanska prava i
slobode ili na drugi način profitiraju od situacije.
Možete pronaći više informacija u NATO dokumentarcu.
U ovom trenutku, treba ukratko napomenuti da:
Isporuke oružja jednoj strani u ratu – čak i ako su namijenjene navodnoj žrtvi, poput Ukrajine – samo idu u
prilog ratnim huškačima i arhitektama svjetske vlade.
Ovo su ljudi koji sjede u višim ešalonima oružarskih kompanija.
Isporuke oružja potiču ratnu ekonomiju, produžavaju ratove i sprječavaju mirovne pregovore.
Uvijek ljudi pate, prisiljeni da šalju svoje sinove – a sada i svoje kćeri – na front.
Isporuke oružja doprinose isisavanju naroda do posljednjeg čovjeka.
Švicarski građani su posvećeni očuvanju švicarske neutralnosti i sprječavanju ratne krivnje.
U ovom kontekstu, s obzirom na to da su ratovi teško opravdivi i da se iskorištavaju za političke svrhe, sve više
švicarskih građana vodi kampanju za očuvanje švicarske neutralnosti i sprečavanje da zemlja postane saučesnik u ratu.
Evo tri primjera:
1. Frye Schwyzer – izgovara se: Free Swiss of the Canton of Schwyz – podnose prigovor na halu za proizvodnju oružja u Unteribergu
Izvodi iz saopćenja za štampu koje je izdala interesna grupa Frye Schwyzer 16. marta 2025:
"U ratnim zonama oružje uzrokuje ogromnu patnju i mnoge nedužne smrti.
Samo nekolicina ima koristi od rata, na primjer u obliku isporuka oružja.
Njemačka kompanija Rheinmetall snabdijeva aktivne strane u ratu.
Sada želi proširiti proizvodnju ratnog materijala u Unteribergu i izgraditi proizvodnu halu. (...)
Švicarska je imala dugu tradiciju neutralnosti i igrala je važnu posredničku ulogu.
Sada je rat bliži nego što je bio dugo vremena.
Zakon o ratnom materijalu je prvobitno uveden kako bi zaštitio švicarsku neutralnost i spriječio izvoz oružja u ratne zone.
Skandalozno je da se izvoz oružja sada odobrava i za ratne zone.
Njihov udio u konačnom proizvodu mora jednostavno biti manji od 50%.
To znači da se do 50% vrijednosti oružja može izvesti iz Švicarske u zemlje u ratu.
– Ovu vrijednost se može lako kontrolisati postavljanjem odgovarajućih transfernih cijena unutar grupe.
Savezni savjet daje prednost finansijskim interesima nad neutralnošću kada je riječ o izvozu oružja.
Lobi naoružanja je ovdje dobro obavio posao.
Dok čovječanstvo gleda u ruševine, Rheinmetall se raduje rekordnim profitima. (...)
Prigovor je namijenjen da osigura da se zabrinutosti i sigurnosna pitanja koje je
iznijela zabrinuta populacija shvate ozbiljno. (...)
Aktivnosti grupe Rheinmetall su etički neprihvatljive, ugrožavaju sigurnost stanovnika Schwyza i krše Švicarski ustav.
Rat nije sudbina. Rat je izbor. Vrijeme je da donesemo drugi izbor.
"Frye švajcarska interesna grupa"
2. federalna narodna inicijativa "Očuvanje švicarske neutralnosti (Inicijativa o neutralnosti)"
Dana 11. aprila 2024. godine inicijativa za neutralnost je podnesena sa nešto manje od 130.000 važećih potpisa.
27. novembra 2024. godine, Savezni savjet preporučio je Parlamentu da odbije inicijativu o neutralnosti bez protuprijedloga.
Inicijativa bi ozbiljno ograničila saradnju s vojnim saveziima poput NATO-a.
Švicarska također više neće biti obavezna da usvaja sankcije EU, kao što su one protiv Rusije.
Očekuje se da će inicijativa o neutralnosti biti stavljena na glasanje 30. novembra
2025. ili 2026. godine i glasi kako slijedi:
"Savezni ustav se mijenja na sljedeći način:
Član 54a Švicarska neutralnost 1 Švicarska je neutralna. Njena neutralnost je trajna i naoružana.
2 Švicarska se neće pridružiti nijednom vojnom ili obrambenom savezu.
Saradnja s takvim saveziima rezervisana je za slučajeve direktnog vojnog napada na Švicarsku
ili za slučajeve radnji u pripremi takvog napada.
3 Švicarska neće učestvovati u vojnim sukobima između trećih zemalja, niti će preduzimati
nemilitarne prinudne mjere protiv ratujućih država.
Ovo se ne odnosi na obaveze prema Ujedinjenim narodima (UN) ili mjere za sprečavanje zaobilaženja
nemilitarnih prisilnih mjera koje su nametnule druge države.
4 Švicarska koristi svoju trajnu neutralnost da spriječi i riješi sukobe i stoji na raspolaganju da djeluje kao posrednik.
3. Za Švicarsku dobrih usluga – osnovano "Pokret za neutralnost"
Iz saopćenja za štampu od 14. marta 2025:
"Za Švicarsku dobrih usluga – s tim ciljem na umu, 46 predanih pojedinaca je u nedjelju osnovalo podržavajuće
udruženje 'Pokreta za neutralnost', skraćeno 'bene'."
Pokret smatra neutralnost preduslovom za mir i direktnu demokratiju.
Oni koji se 'usklade' s moćnim blokovima ili vojnim saveziima postepeno predaju svoj suverenitet.
A posebno kada je riječ o egzistencijalnom pitanju rata i mira, svaka odluka mora biti donesena direktno demokratski. (...)
Pokret ne smatra neutralnost pasivnim stajanjem po strani i profiterstvom, već je vidi kao osnovu za
zagovaranje međunarodnog prava, zabrane nasilja od strane UN-a i posredovanja između strana u sukobu.
Stoga želi uspostaviti međunarodnu mrežu i također promovisati neutralnost kao princip mira u drugim zemljama.
Također postoje planovi za osnivanje međunarodnog vijeća neutralnosti koje će komentirati trenutne sukobe i probleme
iz nezavisne perspektive zasnovane na međunarodnom pravu.
Glavni cilj pokreta je osvojiti glasovanje o inicijativi neutralnosti.
Neutralnost je najučinkovitija zaštita od sukoba i rata; pripada cijelom stanovništvu i stoga pripada i ustavu.
Dodatne informacije: bene-schweiz.info
Molimo vas, podijelite ovu emisiju i pomozite informisati švicarske građane kako bi
inicijativa o neutralnosti bila usvojena.
Ovo je jedini način da se sačuva švicarska neutralnost i spriječi ratna krivica!