Sveitsin puolueettomuus on vahvistettu liittovaltion perustuslain 185 artiklassa:
"Liittoneuvosto toteuttaa toimenpiteitä Sveitsin ulkoisen turvallisuuden,
riippumattomuuden ja puolueettomuuden turvaamiseksi."
Liittovaltion puolustusministeriö (VMI) selittää itse, miten tätä olisi tulkittava
tiedotteen neljännessä tarkistetussa painoksessa:
"Neutraali" tulee latinasta: "ne uter" - ei kumpaakaan.
Valta on puolueeton, jos se ei asetu sodan puolelle."
DDPS on kuitenkin samassa painoksessa ristiriidassa itsensä kanssa ja myöntää itselleen "huomattavan liikkumavaran".
Esimerkiksi YK:n tai muiden kansainvälisten toimijoiden - kuten EU:n - määräämien
talouspakotteiden hyväksyminen on puolueettomuuden mukaista.
Tässä tapauksessa Sveitsin on kuitenkin - hyvässä ja pahassa - valittava puolensa.
Se teki niin 28. helmikuuta 2022, jolloin se hyväksyi EU:n Venäjää vastaan asettamat talouspakotteet.
Viestintävirasto - vai oliko se ulkoasiainministeriö EAKR? - on varmasti huomannut tämän ristiriidan.
3. maaliskuuta 2022 - heti Venäjän vastaisten talouspakotteiden hyväksymisen jälkeen - EAKR
julkaisi uuden esitteen "Sveitsin puolueettomuus".
Edellistä neljättä tarkistettua painosta ei ole enää saatavilla.
Uudessa esitteessä - joka on täysin uudessa muodossa - ei enää ole sanontaa "Valtio on puolueeton, jos se ei osallistu sotaan".
Uudessa esitteessä EAKR perusteli myös liittoneuvoston hyväksyntää EU:n pakotteille Venäjää vastaan.
Venäjä oli "rikkonut massiivisesti kansainvälisen oikeuden alkeisnormeja".
Uudessa 3. maaliskuuta 2022 julkaistussa esitteessä nostetaan esiin myös kysymys siitä, miten Sveitsi voi "parhaiten
suojella etujaan ja samalla edistää turvallisuutta maailmassa".
Yksi vaihtoehto olisi, että Sveitsi "ottaisi selkeän kannan jommankumman osapuolen puolesta
ulkomailla käytävissä sotilaallisissa konflikteissa".
Sveitsin puolueettomuutta tarkastellaan enemmän kuin koskaan!
Vastavalittu liittovaltion valtuutettu Martin Pfister teki jo ensimmäisessä tiedotusvälinekonferenssissa selväksi,
että hän haluaa antaa puolueettomuudelle joustavan muodon.
Kesäkuussa 2024 87 tiedemiestä, diplomaattia ja poliitikkoa julkaisi manifestin, jossa kehotettiin liittoneuvostoa
harkitsemaan uudelleen Sveitsin puolueettomuutta.
Heidän määrittelemänsä "tavoitteellisen puolueettomuuden" avulla olisi mahdollista
kohdella hyökkääjää eri tavalla kuin sodan uhria.
Hyökkääjään kohdistuvat pakotteet olisivat sallittuja, samoin kuin hyökkäyksen kohteeksi joutuneelle maalle annettava apu.
Lisäksi olisi mahdollista tehdä yhteistyötä sotilasliittojen, kuten Naton, kanssa.
Tämänhetkinen esimerkki tästä:
Tämän vuoden tammikuussa EU hyväksyi Sveitsin osallistumisen EU:n ja Yhdysvaltojen
sotilaallista liikkuvuutta koskevaan ohjelmaan.
Tulevaisuudessa ulkomaiset armeijan ajoneuvot, materiaali, ampumatarvikkeet ja aseet sekä sotilashenkilöstö
saavat ylittää Sveitsin alueen ilman "merkittäviä lupamenettelyjä" - käytännössä ilman rajoja.
Tähän suuntaan on siis menossa vaaleilla valitun liittovaltuutetun Pfisterin ilmoittama "joustavuus".
Hyökkäyssodan sattuessa Sveitsin olisi voitava asettua hyökkäyksen kohteeksi joutuneen maan puolelle ja tukea sitä.
Mutta onko sodassa hyökkääjän ja uhrin välinen raja todella aina selkeästi mustavalkoinen, ja kuka päättää, missä rajat kulkevat?
Kenen mittapuuta käytetään?
Onko todella mahdollista asettua sodan puolelle ilman sotasyyllisyyttä?
Voiko sodan tukeminen - riippumatta siitä, mikä puolue ja missä muodossa - todella vähentää sodan aiheuttamaa kärsimystä?
Historia opettaa meitä paremmin.
Ennen kaikkea on todettava: "Sodan ensimmäinen uhri on totuus." Tämä on totta. Tätä lainataan usein.
Saksalainen historioitsija Christian Hardinghaus tiivistää asian seuraavasti kirjassaan "Kriegspropaganda und
Medienmanipulation" (Sotapropaganda ja mediamanipulaatio):
"Historiassa ei ole maata, joka ei olisi käyttänyt propagandaa sodassa.
Kun kaksi maata on sodassa, molemmat osapuolet harjoittavat aina propagandaa."
Tässä on muutamia esimerkkejä:
Kuten esimerkiksi dokumenttielokuva "When America's Presidents Lie" osoitti, Yhdysvaltojen sodat - kuten Vietnamissa, Kosovossa,
Afganistanissa tai Irakissa - olivat aina hyökkäyssotia, mutta toisaalta näitä sotia perusteltiin aina valheella.
Miksi tämä ei ole vielä johtanut yhdentekeviin seuraamuksiin Yhdysvaltoja vastaan?
20. maaliskuuta 2003 Yhdysvaltojen johtama "halukkaiden liittouma" hyökkäsi Irakiin.
He perustelivat tätä välttämättömänä ennalta ehkäisevänä sotana, koska Irakilla olisi ollut hallussaan joukkotuhoaseita.
Joukkotuhoaseita ei kuitenkaan löytynyt, ja Yhdistyneiden Kansakuntien silloinen pääsihteeri tuomitsi
Irakin sodan laittomaksi - mikä ei johtanut Yhdysvaltojen vastaisiin pakotteisiin eikä uhrin tukemiseen.
Maaliskuun 24. päivän ja kesäkuun 10. päivän 1999 välisenä aikana noin 200 Naton hävittäjää pudotti entiseen
Jugoslaviaan 28 018 räjähdysainetta, mukaan lukien rypälepommeja, ja 10-15 tonnia uraanipitoisia ammuksia.
Nato perusteli ilmaiskuja väitetyllä "humanitaarisella katastrofilla".
Useiden raporttien - myös Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (Etyj) - mukaan humanitaarista katastrofia tai
etnistä puhdistusta ei kuitenkaan ollut ennen sodan alkamista.
"Humanitaarisesta katastrofista" puheenollen. Seuraavassa tarkastelemme Venäjän ja Ukrainan välistä sotaa.
Nykyisessä Sveitsin puolueettomuuskeskustelussa pääkysymys on se, pitäisikö Sveitsin asettua
Ukrainan, oletetun uhrin, puolelle ja tukea sitä.
Mutta onko tilanne todella niin selvä - Ukraina on uhri ja Venäjä hyökkääjä - vai voisiko kyse olla,
kuten kaikissa sodissa, myös tai osittain propagandasta?
Sveitsiläinen historioitsija ja rauhantutkija Daniele Ganser huomautti, että Ukrainan sotaa ei voida koskaan
ymmärtää, jos vuoden 2014 vallankaappaus jätetään huomiotta.
Ganser viittasi Kiovan hallituksen perustuslain vastaiseen ja laittomaan syrjäyttämiseen 22. helmikuuta 2014.
Parlamentti ei saanut vaadittua äänimäärää presidentti Viktor Janukovitshin viraltapanoon.
Aiemmin tuntemattomat tarkka-ampujat olivat ampuneet tappavia laukauksia mielenosoittajia ja poliiseja kohti.
Kuolonuhreja oli yli 40.
Verilöylystä syytettiin välittömästi presidentti Janukovitšin virassa olevaa hallitusta ja hänen poliisiyksikköään "Berkutia".
Tämä siitä huolimatta, että Ukrainan poliisi ja erikoisyksiköt - kuten "Berkut" - eivät
käyttäneet väkivaltaa, kuten videotallenteet osoittavat.
Ganserin mukaan tämä vallankaappaus oli Ukrainan sodan alku.
Itäiset, pääasiassa venäjänkieliset Donetskin ja Luganskin alueet eivät kuitenkaan tunnustaneet Kiovan veristä vallankaappausta,
vaan julistautuivat itsenäisiksi "kansantasavalloiksi".
Kiovan uusi hallitus lähetti sitten joukkoja itäisiä alueita vastaan, mikä johti sisällissotaan.
Ukrainan joukkojen hyökkäykset Donbassin väestöä vastaan lisääntyivät dramaattisesti helmikuun 2022 puolivälistä
lähtien - eli jo ennen Venäjän joukkojen hyökkäystä.
Etyjin puolueettomat tarkkailijat laskivat 17. helmikuuta 2022 alkaen jopa 1 400 räjähdystä päivässä.
100 000 siviiliä on evakuoitu sisämaahan tai Venäjälle suojaan.
Myös Krimin niemimaan asukkaat, jotka palasivat Krimille vallankaappauksen jälkeen, joutuivat murhanhimoisten Maidanin
kannattajien julman ahdistelun ja pahoinpitelyn kohteeksi.
Tämä osoitettiin dokumenttielokuvassa "Krim - tie kotiin" erilaisten todistajanlausuntojen perusteella.
Ukrainan sisäministeriön mukaan kahdeksasta palanneesta bussista seitsemän ihmistä sai surmansa.
Tämän seurauksena Krimin asukkaat alkoivat muodostaa puolustusyksiköitä ja suunnittelivat 16. maaliskuuta 2014
virallista äänestystä Krimin liittymisen jatkumisesta - kansainvälisessä oikeudessa
vahvistetun itsemääräämisoikeuden mukaisesti.
Tämä oli ainoa tapa estää verenvuodatus.
Virallisen lopputuloksen mukaan 96,77 prosenttia äänestäjistä kannatti Venäjään liittymistä.
Vertailu Krimin irtautumisen ja Kosovon itsenäisyysjulistuksen välillä osoittaa, että sotatapausta tai
liittämistä voidaan arvioida kaksinaismoralistisesti.
Kosovo asetettiin Yhdistyneiden Kansakuntien hallinnolliseen suvereniteettiin vuoden 1999 sodan jälkeen,
ja se julistautui itsenäiseksi 27. helmikuuta 2008.
Sodan seurauksena Kosovoon perustettiin Euroopan toiseksi suurin Yhdysvaltain sotilastukikohta Camp
Bondsteel, jossa on tuhansia sotilaita 386 hehtaarin alueella.
Säilyttämällä sotilaallisen läsnäolon strategisesti tärkeällä alueella Yhdysvallat varmisti mahdollisten putkilinjareittien
ja luonnonvarojen kaupallisen hyödyntämisen valvonnan.
Kukaan ei puhunut "liittämisestä" eikä kukaan asettanut pakotteita Yhdysvaltoja vastaan.
Venäjä, joka lähetti 21. helmikuuta 2014 joukkoja Krimille suojelemaan asukkaita ja turvaamaan laivastotukikohtansa
Sevastopolissa, joutui kuitenkin pakotteiden kohteeksi.
Yksi asia on selvä, jokainen sotaa käyvä osapuoli käyttää propagandaa ja käyttää kertomusta omaksi edukseen.
Kuka voi laittaa kätensä tuleen siitä, että yksi sotaa käyvistä osapuolista ei ole osallisena sodassa?
Sveitsin on siis syytä pitää kädet erossa ja olla ottamatta kantaa.
Kuten Kla.TV on osoittanut useissa ohjelmissa ja historiallisissa näytöksissä, sotia ja
puoluekapinoita tuskin voidaan perustella.
Erityisesti Yhdysvaltojen ja Naton johtamat sodat ovat aiheuttaneet sanoinkuvaamatonta kärsimystä,
satojatuhansia uhreja ja tuhoisat pitkäaikaisvaikutukset - Irakista Libyaan, Jugoslaviasta Syyriaan.
On myös huomattava, että kolmas valta käyttää usein sotia välineenä edistääkseen suunnitelmiaan maailmanherruudesta.
Tällä tavoin väestö pidetään jatkuvan "jännityksen" ja "epävarmuuden" alaisena sotien ja/tai sotaretoriikan avulla.
Tämä on hallitusten ja puolustusteollisuuden käsissä, kun ne riistävät ihmisiltä heidän
kansalaisoikeutensa ja -vapautensa tai muutoin tekevät voittoa.
Lue lisää Naton dokumentista.
Tässä vaiheessa on syytä todeta lyhyesti:
Aseiden toimittaminen sotaa käyvälle osapuolelle - vaikka ne olisikin tarkoitettu oletetulle uhriosapuolelle,
kuten Ukrainalle - pelaa vain sodanlietsojien ja maailmanhallintohallituksen rakentajien käsissä.
Nämä ihmiset istuvat puolustusalan yritysten johtoportaissa.
Asetoimitukset ruokkivat sotataloutta, pitkittävät sotia ja estävät rauhanneuvotteluja.
Kärsijöinä ovat aina ihmiset, jotka joutuvat lähettämään poikansa - ja viime aikoina myös tyttärensä - rintamalle.
Asetoimituksilla autetaan kansan verenvuodatusta viimeiseen mieheen asti.
Sveitsiläiset ovat sitoutuneet säilyttämään Sveitsin puolueettomuuden ja ehkäisemään sotasyyllisyyttä.
Koska sotia on tuskin mahdollista perustella ja koska ne ovat välineellistettyjä, yhä useammat
sveitsiläiset kampanjoivat Sveitsin puolueettomuuden säilyttämiseksi ja sotasyyllisyyden estämiseksi.
Tässä on kolme esimerkkiä:
1. Frye Schwyzer - eli Schwyzin kantonin vapaat sveitsiläiset - esittävät vastalauseen
Unteribergissä sijaitsevaa aseiden tuotantohallia vastaan.
Otteita "Interessengemeinschaft Frye Schwyzerin" 16. maaliskuuta 2025 julkaisemasta tiedotteesta:
"Sota-alueilla aseet aiheuttavat valtavaa kärsimystä ja monia viattomia kuolemia.
Vain harvat hyötyvät sodasta esimerkiksi asetoimitusten muodossa.
Saksalainen Rheinmetall-yhtiö toimittaa aktiivisia sotaa käyviä osapuolia.
Se haluaa nyt laajentaa sotatarvikkeiden valmistusta Unteribergissä ja perustaa tuotantohallin. (...)
Sveitsillä oli pitkäaikainen puolueettomuuden perinne ja tärkeä välittäjän rooli.
Nyt sota on lähempänä kuin pitkään aikaan.
Sotatarvikelaki otettiin alun perin käyttöön Sveitsin puolueettomuuden suojelemiseksi
ja aseiden viennin estämiseksi sota-alueille.
On skandaali, että aseiden vienti sallitaan nyt myös sota-alueille.
Niiden osuus lopputuotteesta saa olla vain alle 50 prosenttia.
Tämä tarkoittaa, että Sveitsistä voidaan viedä sotaa käyviin maihin enintään 50 prosenttia aseen arvosta.
- Tätä arvoa voidaan helposti valvoa asianmukaisilla konsernin sisäisillä siirtohinnoilla.
Liittoneuvosto asettaa aseiden viennissä taloudelliset edut puolueettomuuden edelle.
Aseiden lobbaajat ovat tehneet hyvää työtä tässä asiassa.
Kun ihmiskunta katsoo raunioita, Rheinmetall juhlii ennätysvoittoja. (...)
Vastalauseen tarkoituksena on varmistaa, että huolestuneen väestön tiedustelut ja turvallisuushuolet otetaan vakavasti (...).
Rheinmetall-konsernin toiminta on eettisesti tuomittavaa, vaarantaa Schwyzin asukkaiden
turvallisuuden ja rikkoo Sveitsin perustuslakia.
Sota ei ole kohtalo. Sota on päätös. On aika tehdä erilainen päätös.
"Frye Schwyzer -yhteisö"
Toinen liittovaltion kansanaloite "Sveitsin puolueettomuuden turvaaminen (puolueettomuusaloite)".
Huhtikuun 11. päivänä 2024 jätettiin puolueettomuusaloite, johon oli saatu lähes 130 000 pätevää allekirjoitusta.
Liittoneuvosto suositteli 27. marraskuuta 2024, että parlamentti hylkää puolueettomuusaloitteen ilman vastaehdotusta.
Aloite rajoittaisi vakavasti yhteistyötä sotilasliittojen, kuten Naton, kanssa.
Sveitsin ei myöskään pitäisi enää hyväksyä EU:n pakotteita, kuten Venäjän vastaisia pakotteita.
Puolueettomuusaloitteesta äänestetään todennäköisesti 30. marraskuuta 2025 tai 2026, ja se kuuluu seuraavasti:
"Muutetaan liittovaltion perustuslaki seuraavasti: ".
54 a artikla Sveitsin puolueettomuus 1 Sveitsi on puolueeton. Sen puolueettomuus on ikuinen ja aseellinen.
2 Sveitsi ei kuulu mihinkään sotilas- tai puolustusliittoon.
Yhteistyö tällaisten liittoutumien kanssa on varattu siinä tapauksessa, että Sveitsiin kohdistetaan
suora sotilaallinen hyökkäys tai että kyseistä hyökkäystä valmistelevia toimia toteutetaan.
3 Sveitsi ei osallistu kolmansien maiden välisiin sotilaallisiin konflikteihin eikä ryhdy sotaa käyviä
valtioita vastaan ei-sotilaallisiin pakkokeinoihin.
Velvoitteet Yhdistyneiden Kansakuntien järjestöä (UNO) kohtaan ja toimenpiteet, joilla estetään muiden valtioiden
ei-sotilaallisten pakkokeinojen kiertäminen, on varattu.
4 Sveitsi käyttää pysyvää puolueettomuuttaan konfliktien ehkäisemiseksi ja
ratkaisemiseksi ja on käytettävissä sovittelijana."
3. Sveitsin hyvien palvelusten puolesta - "Liike puolueettomuuden puolesta" perustettu.
Tiedotusvälineille 14. maaliskuuta 2025 annetusta lehdistötiedotteesta:
"Sveitsin hyvien toimistojen puolesta - tätä tarkoitusta varten 46 sitoutunutta ihmistä perusti sunnuntaina
puolueettomuusliikkeen tukijärjestön, lyhennettynä "bene".
Liike pitää puolueettomuutta rauhan ja suoran demokratian edellytyksenä.
Koska ne, jotka "lähentyvät" valtablokkeja tai sotilasliittoja, luopuvat suvereniteetistaan pala palalta.
Juuri sodan ja rauhan eksistentiaalisessa kysymyksessä jokaisen päätöksen on tapahduttava suoran demokratian avulla. (...)
Liike ei ymmärrä puolueettomuutta passiivisena sivusta katsomisena ja sopimusten tekemisenä, vaan perustana
sitoutumiselle kansainväliseen oikeuteen, YK:n voimankäytön kieltoon ja konfliktin osapuolten väliseen sovitteluun.
Siksi se haluaa verkostoitua kansainvälisesti ja kampanjoida puolueettomuuden puolesta rauhan periaatteena myös muissa maissa.
Suunnitteilla on myös kansainvälisen puolueettomuusneuvoston perustaminen, joka kommentoi nykyisiä konflikteja ja
ongelmia riippumattoman kansainvälisen oikeuden näkökulmasta.
Liikkeen ensisijaisena tavoitteena on voittaa äänestys puolueettomuusaloitteesta.
Neutraalius on tehokkain suoja konflikteja ja sotia vastaan, se kuuluu koko kansalle ja siten myös perustuslaille.
Lisätietoja: bene-schweiz.info"
Levitä sanaa tästä ohjelmasta ja auta tiedottamaan sveitsiläisille, jotta
puolueettomuusaloitetta koskeva äänestys voitetaan.
Tämä on ainoa tapa säilyttää Sveitsin puolueettomuus ja estää sotasyyllisyys!