Neutralnost Švicarske utvrđena je u članku 185. Saveznog ustava:
Savezni savjet poduzet će mjere za zaštitu vanjske sigurnosti, neovisnosti i neutralnosti Švicarske.
Savezni odjel za obranu, DDPS, objašnjava kako bi se to trebalo tumačiti u četvrtom revidiranom izdanju informativne brošure:
"Neutral" potječe od latinskog "ne uter" – ni jedan od dvojice.
Moć je neutralna ako se ne stavlja na stranu u ratu.
Međutim, DDPS je u istom izdanju u suprotnosti sa samim sobom i dodjeljuje si "značajnu slobodu".
Na primjer, usvajanje gospodarskih sankcija koje su nametnule UN ili drugi međunarodni
akteri – poput EU – je kompatibilno s neutralnošću.
U ovom slučaju, međutim, Švicarska će se morati zauzeti za jednu stranu, na bolje ili na gore.
To je učinila 28. veljače 2022., kada je usvojila gospodarske sankcije EU-a protiv Rusije.
DDPS – ili je to bio Savezni odjel za vanjske poslove FDFA? – morao je primijetiti ovu proturječnost.
Dana 3. ožujka 2022. – odmah nakon usvajanja gospodarskih sankcija protiv Rusije – FDFA je objavila
novu brošuru pod naslovom "Švicarska neutralnost".
Prethodno četvrto revidirano izdanje više nije dostupno.
Nova brošura – kojoj je dano potpuno novi izgled – više ne sadrži frazu "Moć je neutralna ako se ne stavlja na stranu u ratu".
Osim toga, FDFA je u novoj brošuri opravdao usvajanje sankcija EU protiv Rusije od strane Saveznog vijeća.
Rusija je "masovno prekršila temeljne norme međunarodnog prava".
Nova brošura od 3. ožujka 2022. također postavlja pitanje kako Švicarska može "najbolje zaštititi svoje
interese, istovremeno doprinoseći globalnoj sigurnosti".
Jedna bi opcija bila da Švicarska zauzme jasan stav na jednoj ili drugoj strani u vojnim sukobima u inozemstvu.
Neutralnost Švicarske stavljena je na kušnju više nego ikad prije!
Na svojoj prvoj tiskovnoj konferenciji novoizabrani savezni savjetnik Martin Pfister jasno je dao do
znanja da želi zauzeti fleksibilan pristup neutralnosti.
U lipnju 2024. godine 87 znanstvenika, diplomata i političara izdalo je manifest u kojem pozivaju
Savezni savjet da preispita švicarsku neutralnost.
S njihovom definicijom "ciljno usmjerene neutralnosti" bilo bi moguće postupati s agresorom drugačije nego s žrtvom u ratu.
Sankcije protiv agresora bile bi dopuštene, kao i podrška zemlji pod napadom.
I bilo bi moguće surađivati s vojnim saveziima poput NATO-a.
Trenutni primjer:
U siječnju ove godine Europska unija je odobrila sudjelovanje Švicarske u Programu vojne mobilnosti EU-SAD.
U budućnosti će stranim vojnim vozilima, opremi, streljivu i oružju, kao i vojnim osobama, biti dopušteno
prijeći švicarsko područje bez "opsežnih postupaka odobrenja" – zapravo bez ograničenja.
Dakle, to je kamo vodi "fleksibilnost" koju je najavio izabrani savezni savjetnik Pfister.
U slučaju agresorskog rata, Švicarska bi trebala moći zauzeti stranu i podržati zemlju pod napadom.
Ali u ratu, jesu li granice između agresora i žrtve zaista uvijek jasno crno-bijele, i tko određuje gdje te granice leže?
Čiji se mjerilo koristi?
Je li doista moguće zauzeti stranu u ratu, a da se pritom ne preuzme odgovornost za njega?
Može li podržavanje rata – bez obzira na stranu i bez obzira na oblik koji poprimi – zaista ublažiti patnju koju rat uzrokuje?
Povijest nas uči drugačije.
Prije svega, treba napomenuti da je "prva žrtva svakog rata istina". To se često citira.
Njemački povjesničar Christian Hardinghaus sažima to na sljedeći način u svojoj knjizi Kriegspropaganda und
Medienmanipulation (Ratna propaganda i medijska manipulacija):
U povijesti ne postoji nijedna zemlja koja nije koristila propagandu tijekom rata.
Kad su dvije zemlje u ratu, obje strane uvijek se bave propagandom.
Evo nekoliko primjera:
Kao što je dokumentarni film "Kad američki predsjednici lažu" pokazao, ratovi koje su vodile Sjedinjene Države – poput onih
u Vijetnamu, na Kosovu, u Afganistanu i Iraku – uvijek su bili ratovi agresije, a ti su ratovi uvijek bili opravdani lažima.
Zašto to do danas nije rezultiralo ni jednom sankcijom protiv SAD-a?
Dana 20. ožujka 2003. koalicija voljnih pod vodstvom SAD-a napala je Irak.
Opravdali su to kao nužan preventivni rat, jer je Irak navodno posjedovao oružje za masovno uništenje.
Međutim, nisu pronaoruža masovnog uništenja, a tadašnji glavni tajnik Ujedinjenih naroda osudio je rat
protiv Iraka kao nezakonit – što nije rezultiralo ni sankcijama protiv SAD-a ni podrškom žrtvi.
Između 24. ožujka i 10. lipnja 1999. oko 200 borbenih zrakoplova NATO-a bacilo je 28.018 eksplozivnih sredstava
na bivšu Jugoslaviju – uključujući kasetne bombe – i 10–15 tona streljiva obloženog uranom.
NATO je opravdao zračne udare pozivajući se na navodnu "humanitarnu katastrofu".
Međutim, prema nekoliko izvještaja – uključujući one Organizacije za sigurnost i suradnju u Europi (OSCE) – nije bilo humanitarne
katastrofe niti etničkog čišćenja prije početka rata.
Govoreći o "humanitarnoj katastrofi", pogledajmo rusko-ukrajinski rat.
Trenutna rasprava o švicarskoj neutralnosti prvenstveno se usredotočuje na to treba li se Švicarska
staviti na stranu i podržati navodnu žrtvu – Ukrajinu.
Ali je li situacija doista tako jasna – Ukrajina kao žrtva i Rusija kao agresor – ili bi moglo biti, kao u
svakom ratu, također ili djelomično stvar propagande?
Švicarski povjesničar i istraživač mira Daniele Ganser istaknuo je da je nemoguće razumjeti rat u Ukrajini
bez uzimanja u obzir državnog udara iz 2014. godine.
Ganser je mislio na neustavni i nezakoniti državni udar u Kijevu 22. veljače 2014.
U parlamentu nije postignut potrebni broj glasova za pokretanje postupka opoziva protiv aktualnog predsjednika Viktor Janukoviča.
Prethodno su nepoznati snajperisti ispalili smrtonosne hitce na demonstrante i policijske snage.
Bilo je više od 40 smrtnih slučajeva.
Vlada na čelu s predsjednikom Janukovičem i njegova policijska jedinica "Berkut" odmah su okrivljeni za masakr.
To je unatoč činjenici da ukrajinska policija i specijalne snage – poput Berkuta – nisu koristile silu, što pokazuju videozapisi.
Prema Ganseru, ovaj je udar bio osnovni uzrok rata u Ukrajini.
Međutim, istočne, pretežno ruskobične regije Donjecka i Luhanska nisu priznale krvavi državni udar u Kijevu
i proglasile su se neovisnim "narodnim republikama".
Kao odgovor, nova vlada u Kijevu poslala je trupe protiv istočnih regija, što je dovelo do građanskog rata.
Napadi ukrajinskih trupa na stanovništvo u Donbasu dramatično su se povećali od sredine veljače
2022. – dakle, čak i prije ulaska ruskih trupa.
Od 17. veljače 2022. nadalje, neutralni promatrači OESS-a brojali su do 1.400 eksplozija dnevno.
Navodno je 100.000 civila evakuirano u unutrašnjost ili u Rusiju radi zaštite.
Stanovnici Krimskog poluotoka koji su se vratili na Krim nakon državnog udara također su bili brutalno
uznemiravani i zlostavljani od strane ubojitih pristaša Majdana.
To je dokumentarno filmom "Krim – put kući" pokazano na temelju raznih izjava svjedoka.
Prema Ministarstvu unutarnjih poslova Ukrajine, u osam povratnih autobusa poginulo je sedam osoba.
Stanovnici Krima potom su počeli formirati obrambene jedinice i planirati službeni referendum o budućem statusu
Krima za 16. ožujka 2014., u skladu s pravom na samoopredjeljenje utvrđenim međunarodnim pravom.
To je bio jedini način da se spriječi daljnje krvoproliće.
Prema službenom konačnom rezultatu, 96,77 posto onih koji su glasali bilo je za pripajanje Rusiji.
Usporedba secesije Krima i proglašenja neovisnosti Kosova pokazuje da se rat i aneksija mogu ocjenjivati različitim mjerilima.
Nakon rata 1999. godine Kosovo je stavljeno pod upravu Ujedinjenih naroda i proglasilo je neovisnost 27. veljače 2008.
Kao rezultat rata, na Kosovu je uspostavljena druga najveća američka vojna baza u Europi – Camp Bondsteel – s
tisućama vojnika stacioniranih na području od 386 hektara.
Svojom vojnom prisutnošću u strateški važnoj regiji, SAD je osigurao kontrolu nad potencijalnim rutama za
cjevovode i komercijalno iskorištavanje prirodnih resursa.
Nitko nije govorio o "aneksiji" i nitko nije nametnuo sankcije Sjedinjenim Državama.
Međutim, Rusija, koja je 21. veljače 2014. poslala trupe na Krim kako bi zaštitila stanovništvo i osigurala svoju
pomorsku bazu u Sevastopolju, bila je pogođena sankcijama.
Jedno je jasno: svaka ratujuća strana koristi propagandu i iskorištava svoj narativ u svoju korist.
Tko može zakleti da nijedna od ratujućih strana nije odgovorna za rat?
Švicarska bi stoga bila dobro savjetovana da drži ruke podalje i ne zauzima stranu.
Kao što je Kla.TV pokazala u nekoliko emisija i kao što povijest pokazuje, ratovi i pristranost teško su opravdivi.
Iznad svega, ratovi koje su vodile SAD ili NATO prouzročili su neopisive patnje sa stotinama tisuća žrtava i razarajuće dugoročne
posljedice – od Iraka do Libije, od Jugoslavije do Sirije.
Također treba napomenuti da se ratovi često iskorištavaju od strane treće sile za
napredovanje njenih planova za svjetsku dominaciju.
Na taj način se stanovništvo drži u stalnom stanju "napetosti" i "nesigurnosti" putem ratova i/ili ratne retorike.
Ovo ide na ruku vladama i industriji oružja, omogućujući im da ljudima oduzmu građanska prava i
slobode ili na drugi način profitiraju od situacije.
Više informacija možete pronaći u NATO-ovom dokumentarcu.
U ovom trenutku treba ukratko napomenuti da:
Isporuke oružja jednoj strani u ratu – čak i ako su namijenjene navodnoj žrtvi, poput Ukrajine – samo idu u
prilog ratnim huškačima i arhitektima svjetske vlade.
Ovo su ljudi koji sjede na višim katovima oružanih tvrtki.
Isporuke oružja potiču ratnu ekonomiju, produžuju ratove i sprječavaju mirovne pregovore.
Uvijek ljudi pate, prisiljeni slati svoje sinove – a sada i svoje kćeri – na frontu.
Isporuke oružja doprinose isisavanju naroda do posljednjeg čovjeka.
švicarski građani su posvećeni očuvanju švicarske neutralnosti i sprječavanju ratne krivnje.
U tom kontekstu, s obzirom na to da su ratovi teško opravdivi i da se iskorištavaju za političke svrhe, sve više
švicarskih građana zalaže se za očuvanje švicarske neutralnosti i sprječavanje da zemlja postane suučesnik u ratu.
Evo tri primjera:
1. Frye Schwyzer – izgovara se: Free Swiss of the Canton of Schwyz – podnose prigovor na
dvoranu za proizvodnju oružja u Unteribergu
Izvodi iz priopćenja za medije koje je izdala interesna skupina Frye Schwyzer 16. ožujka 2025.:
"U ratnim zonama oružje uzrokuje ogromnu patnju i mnoge nedužne smrti.
Samo nekolicina ima koristi od rata, na primjer u obliku isporuka oružja.
Njemačka tvrtka Rheinmetall opskrbljuje aktivne strane u ratu.
Sada želi proširiti proizvodnju ratnog materijala u Unteribergu i izgraditi proizvodnu halu. (...)
Švicarska je imala dugu tradiciju neutralnosti i igrala je važnu posredničku ulogu.
Sada je rat bliži nego što je bio dugo vremena.
Zakon o ratnom materijalu izvorno je uveden kako bi zaštitio švicarsku neutralnost i spriječio izvoz oružja u ratne zone.
Skandalozno je da se izvoz oružja sada odobrava i za ratne zone.
Njihov udio u konačnom proizvodu mora jednostavno biti manji od 50%.
To znači da se do 50% vrijednosti oružja može izvesti iz Švicarske u zemlje u ratu.
– Ovu vrijednost je lako kontrolirati postavljanjem odgovarajućih transfernih cijena unutar grupe.
Savezni savjet stavlja financijske interese ispred neutralnosti kad je riječ o izvozu oružja.
Lobi za oružje je ovdje dobro obavio posao.
Dok čovječanstvo gleda ruševine, Rheinmetall se raduje rekordnim dobicima. (...)
Prigovor je namijenjen osigurati da se zabrinutosti i sigurnosna pitanja koje je iznijela
zabrinuta populacija shvate ozbiljno. (...)
Aktivnosti grupe Rheinmetall etički su neprihvatljive, ugrožavaju sigurnost stanovnika Schwyza i krše švicarski Ustav.
Rat nije sudbina. Rat je izbor. Vrijeme je za drugi izbor.
"Frye švicarska interesna skupina"
2. savezna narodna inicijativa "Očuvanje švicarske neutralnosti (Inicijativa o neutralnosti)"
Dana 11. travnja 2024. inicijativa za neutralnost je podnesena s nešto manje od 130.000 važećih potpisa.
Dana 27. studenoga 2024. Savezni savjet preporučio je Parlamentu da odbaci inicijativu o neutralnosti bez protuprijedloga.
Inicijativa bi ozbiljno ograničila suradnju s vojnim saveziima poput NATO-a.
Švicarska također više neće biti obvezna usvajati sankcije EU-a, poput onih protiv Rusije.
Očekuje se da će inicijativa o neutralnosti biti stavljena na glasanje 30. studenog 2025. ili 2026. i glasi kako slijedi:
"Savezni ustav mijenja se na sljedeći način:
Članak 54a Švicarska neutralnost 1 Švicarska je neutralna. Njezina je neutralnost trajna i naoružana.
2 Švicarska se neće pridružiti nijednom vojnome ili obrambenom savezu.
Surađivanje s takvim savezićima rezervirano je za slučajeve izravnog vojnog napada na Švicarsku
ili za slučajeve radnji u pripremi takvog napada.
3. Švicarska neće sudjelovati u vojnim sukobima između trećih zemalja, niti će poduzimati
nemilitarne prisilne mjere protiv ratujućih država.
Ovo se ne odnosi na obveze prema Ujedinjenim narodima (UN) ili na mjere za sprječavanje zaobilaženja
nemilitarnih prisilnih mjera koje su nametnule druge države.
4 Švicarska koristi svoju trajnu neutralnost za sprječavanje i rješavanje sukoba te je spremna djelovati kao posrednik.
3. Za Švicarsku dobrih usluga – osnovano "Pokret za neutralnost"
Iz priopćenja za medije od 14. ožujka 2025.:
"Za Švicarsku dobrih usluga – s tim ciljem na umu, 46 predanih pojedinaca u nedjelju je osnovalo podržavajuće
udruženje 'Pokreta za neutralnost', skraćeno 'bene'."
Pokret smatra neutralnost preduvjetom za mir i izravnu demokraciju.
Oni koji se 'usklade' s moćnim blokovima ili vojnim saveziima postupno odustaju od svoje suverenosti.
A osobito kad je riječ o egzistencijalnom pitanju rata i mira, svaka odluka mora biti donesena izravno demokratski. (...)
Pokret ne smatra neutralnost pasivnim stajanjem po strani i profitiranjem, nego je vidi kao osnovu za
zagovaranje međunarodnog prava, zabrane nasilja od strane UN-a i posredovanja između strana u sukobu.
Stoga želi uspostaviti međunarodnu mrežu i također promicati neutralnost kao načelo mira u drugim zemljama.
Također postoje planovi za uspostavu međunarodnog vijeća neutralnosti koje će komentirati aktualne sukobe i probleme
iz neovisne perspektive utemeljene na međunarodnom pravu.
Glavni cilj pokreta je osvojiti glasovanje o inicijativi neutralnosti.
Neutralnost je najučinkovitija zaštita od sukoba i rata; pripada cijelom stanovništvu i stoga pripada i ustavu.
Daljnje informacije: bene-schweiz.info
Molimo vas, podijelite ovu emisiju i pomozite informirati švicarske građane kako bi
inicijativa o neutralnosti bila usvojena.
Ovo je jedini način da se očuva švicarska neutralnost i spriječi ratna krivnja!