Šveices neitralitāte ir nostiprināta Federālās konstitūcijas 185. pantā:
"Federālā padome veic pasākumus, lai nodrošinātu Šveices ārējo drošību, neatkarību un neitralitāti."
Federālais aizsardzības departaments (DDPS) pats skaidro, kā tas būtu jāinterpretē
informatīvās brošūras ceturtajā pārskatītajā izdevumā:
""Neitrāls" nāk no latīņu valodas: "ne uter" - ne viens, ne otrs.
Ja vara ir neitrāla, tā karā nepiedalās nevienā pusē."
Tomēr DDPS tajā pašā izdevumā pati sev iebilst un piešķir sev "ievērojamu manevrēšanas brīvību".
Piemēram, ANO vai citu starptautisku dalībnieku, piemēram, ES, noteikto ekonomisko
sankciju pieņemšana ir saderīga ar neitralitāti.
Tomēr šajā gadījumā Šveicei - labākā vai sliktākā gadījumā - būs jāiestājas vienā vai otrā pusē.
Tā to izdarīja 2022. gada 28. februārī, kad pieņēma ES ekonomiskās sankcijas pret Krieviju.
DDPS - vai tā bija Ārlietu ministrija FDFA? - ir pamanījis šo pretrunu.
2022. gada 3. martā - uzreiz pēc ekonomisko sankciju pret Krieviju pieņemšanas - FDFA
publicēja jaunu brošūru "Šveices neitralitāte".
Iepriekšējais, ceturtais, pārstrādātais izdevums vairs nav pieejams.
Jaunajā brošūrā, kas izdota pilnīgi jaunā veidolā, vairs nav frāzes "Spēks ir neitrāls, ja tas karā nepiedalās nevienā pusē".
Jaunajā brošūrā FDFA arī pamatoja Federālās padomes pieņemtās ES sankcijas pret Krieviju.
Krievija ir "masveidā pārkāpusi elementāras starptautisko tiesību normas".
Jaunajā 2022. gada 3. marta brošūrā arī izvirzīts jautājums par to, kā Šveice var "vislabāk aizsargāt
savas intereses un vienlaikus veicināt drošību pasaulē".
Viena no iespējām būtu Šveicei "ieņemt skaidru nostāju par labu vienai vai otrai pusei militārajos konfliktos ārvalstīs".
Šveices neitralitāte tiek pārbaudīta vairāk nekā jebkad agrāk!
Jaunievēlētais federālais padomnieks Martins Pfisters jau pirmajā plašsaziņas līdzekļu konferencē skaidri
norādīja, ka vēlas neitralitātei piešķirt elastīgu formu.
2024. gada jūnijā 87 zinātnieki, diplomāti un politiķi publicēja manifestu, kurā aicināja
Federālo padomi pārdomāt Šveices neitralitāti.
Saskaņā ar viņu "uz mērķi orientētas neitralitātes" definīciju būtu iespējams pret
agresoru karā izturēties citādi nekā pret upuri.
Sankcijas pret agresoru būtu atļautas, tāpat kā palīdzība uzbrucējai valstij.
Un būtu iespējams sadarboties ar tādām militārām aliansēm kā NATO.
Pašreizējais piemērs:
Šā gada janvārī ES apstiprināja Šveices dalību ES un ASV programmā "Militārā mobilitāte".
Turpmāk ārvalstu armijas transportlīdzekļiem, materiāliem, munīcijai un ieročiem, kā arī militārajam
personālam būs atļauts šķērsot Šveices teritoriju bez "lielām atļauju procedūrām" - faktiski bez robežām.
Tātad uz to ved ievēlētā federālā padomnieka Pfistera paziņotā "elastība".
Agresīvā kara gadījumā Šveicei vajadzētu būt iespējai nostāties uzbrucējas valsts pusē un atbalstīt to.
Bet vai karā robežas starp agresoru un upuri patiešām vienmēr ir skaidri melnas un baltas, un kurš nosaka, kur tās ir?
Kura mēraukla tiek izmantota?
Vai tiešām ir iespējams nostāties kara pusē, neuzņemoties kara vainu?
Un vai kara atbalstīšana - neatkarīgi no tā, kura partija un kādā formā - patiešām var samazināt kara radītās ciešanas?
Vēsture mūs māca labāk.
Pirmkārt un galvenokārt ir jāsaka: "Jebkura kara pirmais upuris ir patiesība." To bieži citē.
Vācu vēsturnieks Kristians Hardinghauss savā grāmatā "Kara propaganda un mediju manipulācija"
(Kriegspropaganda und Medienmanipulation) to raksturo šādi:
"Vēsturē nav valsts, kas karā nebūtu izmantojusi propagandu.
Kad divas valstis ir karā, abas puses vienmēr nodarbojas ar propagandu."
Šeit ir daži piemēri:
Kā, piemēram, parādīja dokumentālā filma "Kad Amerikas prezidenti melo", ASV kari, piemēram, Vjetnamā, Kosovā, Afganistānā
vai Irākā, no vienas puses, vienmēr bija agresijas kari, bet, no otras puses, šie kari vienmēr tika pamatoti ar meliem.
Kāpēc līdz šim ASV vēl nav piemērotas nevienas sankcijas?
2003. gada 20. martā ASV vadītā "labprātīgo koalīcija" uzbruka Irākai.
Viņi to attaisnoja ar to, ka Irākai bija nepieciešams preventīvs karš, jo Irākas rīcībā būtu bijuši masu iznīcināšanas ieroči.
Tomēr masu iznīcināšanas ieroči netika atrasti, un toreizējais ANO ģenerālsekretārs nosodīja Irākas karu kā
nelikumīgu, kā rezultātā netika noteiktas sankcijas pret ASV, ne arī atbalstīts upuris.
No 1999. gada 24. marta līdz 10. jūnijam aptuveni 200 NATO iznīcinātāji uz bijušo Dienvidslāviju nogāza
28 018 spridzekļu, tostarp kasešu bumbas, un 10-15 tonnas munīcijas ar urāna pārklājumu.
NATO pamatoja gaisa triecienus ar it kā notikušo "humanitāro katastrofu".
Tomēr saskaņā ar vairākiem ziņojumiem, tostarp Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas (EDSO), pirms kara
sākuma nebija humānās katastrofas vai etnisko tīrīšanu.
Runājot par "humāno katastrofu". Turpinājumā mēs aplūkosim Krievijas un Ukrainas karu.
Pašreizējās debatēs par Šveices neitralitāti galvenais jautājums ir par to, vai Šveicei vajadzētu
nostāties Ukrainas - šķietamā upura - pusē un atbalstīt to.
Bet vai tiešām situācija ir tik skaidra - Ukraina ir upuris, bet Krievija - agresors - vai arī, kā
jebkurā karā, tā varētu būt arī vai daļēji propaganda?
Šveices vēsturnieks un miera pētnieks Daniele Gansers (Daniele Ganser) norādīja, ka Ukrainas karš nekad
netiks izprasts, ja tiks ignorēts 2014. gada apvērsums.
Gansers atsaucās uz nekonstitucionālo un nelikumīgo valdības gāšanu Kijevā 2014. gada 22. februārī.
Netika panākts nepieciešamais balsu skaits parlamentā, lai atstādinātu pašreizējo prezidentu Viktoru Janukoviču no amata.
Iepriekš nezināmi snaiperi raidīja nāvējošus šāvienus uz demonstrantiem un policijas spēkiem.
Bojā gāja vairāk nekā 40 cilvēku.
Par slaktiņu nekavējoties tika apsūdzēta pašreizējā prezidenta Janukoviča valdība un viņa vadītā policijas vienība "Berkut".
Tas notiek, neraugoties uz to, ka Ukrainas policija un speciālās vienības, piemēram, "Berkut",
neizmantoja vardarbību, kā to apliecina videoieraksti.
Pēc Gansera domām, šis apvērsums bija kara Ukrainā pamatā.
Tomēr austrumu, pārsvarā krievvalodīgie Doņeckas un Luganskas reģioni neatzina asiņaino apvērsumu
Kijevā un pasludināja neatkarīgas "tautas republikas".
Jaunā Kijevas valdība nosūtīja karaspēku pret austrumu reģioniem, kas noveda pie pilsoņu kara.
Ukrainas karaspēka uzbrukumi Donbasa iedzīvotājiem krasi pieauga no 2022. gada februāra vidus,
t.i., vēl pirms Krievijas karaspēka iebrukuma.
EDSO neitrālie novērotāji saskaitīja līdz 1400 sprādzieniem dienā no 2022. gada 17. februāra līdz 2022. gada 17. februārim.
Tiek ziņots, ka 100 000 civiliedzīvotāju ir evakuēti uz iekšzemi vai Krieviju, lai saņemtu aizsardzību.
Krimas pussalas iedzīvotājus, kuri pēc apvērsuma atgriezās Krimā, arī nežēlīgi vajāja un
ļaunprātīgi izmantoja slepkavnieciskie Maidana atbalstītāji.
Tas tika demonstrēts dokumentālajā filmā "Krima - ceļš uz mājām", pamatojoties uz dažādu liecinieku liecībām.
Saskaņā ar Ukrainas Iekšlietu ministrijas sniegto informāciju no astoņiem autobusiem, kas
atgriezās, tika nogalināti septiņi cilvēki.
Tā rezultātā Krimas iedzīvotāji sāka veidot aizsardzības vienības un 2014. gada 16. martā plānoja oficiālu balsojumu
par Krimas turpmāku piederību - saskaņā ar starptautiskajās tiesībās nostiprinātajām pašnoteikšanās tiesībām.
Tas bija vienīgais veids, kā novērst turpmāku asinsizliešanu.
Saskaņā ar oficiālajiem galīgajiem rezultātiem 96,77 % vēlētāju atbalstīja pievienošanos Krievijai.
Krimas atdalīšanās un Kosovas neatkarības pasludināšanas salīdzinājums liecina, ka kara vai
aneksijas gadījumā var piemērot dubultus standartus.
Pēc kara 1999. gadā Kosova nonāca Apvienoto Nāciju Organizācijas administratīvajā suverenitātē un
2008. gada 27. februārī pasludināja savu neatkarību.
Kara rezultātā Kosovā tika izveidota otra lielākā ASV militārā bāze Eiropā - Camp Bondsteel, kurā 386
hektāru platībā tika izvietoti tūkstošiem karavīru.
Saglabājot militāro klātbūtni stratēģiski svarīgajā reģionā, ASV nodrošināja kontroli pār potenciālajiem
cauruļvadu ceļiem un dabas resursu komerciālu izmantošanu.
Neviens nerunāja par "aneksiju", un neviens neieviesa sankcijas pret ASV.
Tomēr Krievijai, kas 2014. gada 21. februārī nosūtīja karaspēku uz Krimu, lai aizsargātu iedzīvotājus un nodrošinātu
savu jūras spēku bāzi Sevastopolē, tika piemērotas sankcijas.
Skaidrs ir viens - katra karojošā puse izmanto propagandu un savu naratīvu savā labā.
Kurš var pielikt roku uz to, ka viena no karojošajām pusēm nav līdzvainīga karā?
Tāpēc Šveicei ir ieteicams turēt rokas nost un nepiedalīties nevienā no pusēm.
Kā Kla.TV ir pierādījusi vairākos raidījumos un vēstures šovos, karus un partiju sagrābšanu diez vai var attaisnot.
Īpaši ASV un NATO vadītie kari ir izraisījuši neizsakāmas ciešanas ar simtiem tūkstošu upuru un postošām ilgtermiņa
sekām - no Irākas līdz Lībijai, no Dienvidslāvijas līdz Sīrijai.
Jāatzīmē arī tas, ka karus nereti izmanto kāda trešā lielvara, lai īstenotu savus plānus dominēt pasaulē.
Šādā veidā iedzīvotāji tiek uzturēti pastāvīgā "spriedzē" un "nedrošībā", izmantojot karus un/vai kara retoriku.
Tas ir valdības un aizsardzības nozares interesēs, lai atņemtu cilvēkiem viņu pilsoniskās
tiesības un brīvības vai citādi gūtu peļņu.
Uzziniet vairāk NATO dokumentālajā filmā.
Šajā brīdī īsi jāatzīmē:
Ieroču piegāde karojošai pusei - pat ja tie ir paredzēti šķietamajai cietušajai pusei, piemēram, Ukrainai, - ir tikai kara
kurinātāju un pasaules valdīšanas valdības veidotāju interesēs.
Tie ir cilvēki, kas strādā aizsardzības uzņēmumu augstākajos līmeņos.
Ieroču piegādes veicina kara ekonomiku, paildzina karus un kavē miera sarunas.
Vienmēr cieš cilvēki, kas ir spiesti sūtīt savus dēlus - un pēdējā laikā arī meitas - uz fronti.
Ieroču piegādes palīdz izkratīt tautu līdz pēdējam cilvēkam.
Šveicieši ir apņēmušies saglabāt Šveices neitralitāti un novērst kara vainu.
Ņemot vērā to, ka karus ir grūti attaisnot un ka tie ir instrumentalizēti, arvien vairāk šveiciešu cīnās par
Šveices neitralitātes saglabāšanu un kara vainas novēršanu.
Šeit ir trīs piemēri:
1. Švīces brīvšveicieši (1. Frye Schwyzer) - t.i., Švīces kantona brīvšveicieši -
iesniedz iebildumus pret ieroču ražotni Unteribergā.
Izvilkumi no "Interessengemeinschaft Frye Schwyzer" 2025. gada 16. marta paziņojuma plašsaziņas līdzekļiem:
"Kara zonās ieroči rada milzīgas ciešanas un daudzus nevainīgus nāves gadījumus.
Tikai daži gūst peļņu no kara, piemēram, ieroču piegādes veidā.
Vācijas uzņēmums Rheinmetall apgādā aktīvās karojošās puses.
Tagad tā vēlas paplašināt kara materiālu ražošanu Unteribergā un izveidot ražošanas halli. (...)
Šveicei bija senas neitralitātes tradīcijas un nozīmīga starpnieka loma.
Tagad karš ir tuvāk nekā ilgu laiku iepriekš.
Likums par kara materiāliem sākotnēji tika ieviests, lai aizsargātu Šveices
neitralitāti un novērstu ieroču eksportu uz kara zonām.
Tas ir skandāls, ka tagad tiek atļauts ieroču eksports arī uz kara zonām.
To daļa galaproduktā nedrīkst būt mazāka par 50 %.
Tas nozīmē, ka no Šveices uz karojošām valstīm var eksportēt līdz 50 % no ieroča vērtības.
- Šo vērtību var viegli kontrolēt, izmantojot atbilstošas transfertcenas grupas ietvaros.
Attiecībā uz ieroču eksportu Federālā padome priekšroku dod finansiālām interesēm, nevis neitralitātei.
Ieroču lobijs šeit ir paveicis labu darbu.
Kamēr cilvēce skatās uz drupām, Rheinmetall svin rekordaugstu peļņu. (...)
Iebildumu mērķis ir nodrošināt, lai nopietni tiktu ņemti vērā satrauktu iedzīvotāju jautājumi un bažas par drošību (...)
Rheinmetall grupas darbības ir ētiski nepieņemamas, apdraud Šveices iedzīvotāju drošību un pārkāpj Šveices konstitūciju.
Karš nav liktenis. Karš ir lēmums. Ir pienācis laiks pieņemt citu.
"Frī Švīcera interešu kopiena"
2. Federālā tautas iniciatīva "Šveices neitralitātes saglabāšana (neitralitātes iniciatīva)"
2024. gada 11. aprīlī tika iesniegta neitralitātes iniciatīva ar gandrīz 130 000 derīgu parakstu.
2024. gada 27. novembrī Federālā padome ieteica Parlamentam noraidīt neitralitātes iniciatīvu bez pretpriekšlikuma.
Šī iniciatīva būtiski ierobežotu sadarbību ar militārām aliansēm, piemēram, NATO.
Šveicei arī vairs nevajadzētu pieņemt ES sankcijas, piemēram, pret Krieviju.
Paredzams, ka par neitralitātes iniciatīvu tiks balsots 2025. vai 2026. gada 30. novembrī, un tās teksts ir šāds:
"Federālo konstitūciju groza šādi:
54.a pants Šveices neitralitāte 1 Šveice ir neitrāla. Tās neitralitāte ir beztermiņa un bruņota.
2 Šveice nav pievienojusies nevienai militārai vai aizsardzības aliansei.
Sadarbība ar šādām aliansēm tiek rezervēta tieša militārā uzbrukuma Šveicei gadījumā vai gadījumā, ja
tiek veiktas darbības, gatavojoties šādam uzbrukumam.
3 Šveice nepiedalās militāros konfliktos starp trešām valstīm un neveic nekādus
nemilitārus piespiedu pasākumus pret karojošām valstīm.
Saistības pret Apvienoto Nāciju Organizāciju (ANO) un pasākumi, lai novērstu citu valstu veikto
nemilitāro piespiedu pasākumu apiešanu, ir rezervēti.
4 Šveice izmanto savu pastāvīgo neitralitāti, lai novērstu un atrisinātu konfliktus, un ir pieejama kā starpnieks."
3. par labu Šveici - dibināta "Kustība par neitralitāti"
No 2025. gada 14. marta paziņojuma presei plašsaziņas līdzekļiem:
"Par labu Šveici - ar šādu mērķi 46 apņēmīgi cilvēki svētdien nodibināja atbalsta organizāciju
"Kustība par neitralitāti", saīsinājumā "bene".
Kustība uzskata, ka neitralitāte ir priekšnoteikums mieram un tiešajai demokrātijai.
Jo tie, kas "tuvojas" varas blokiem vai militārām aliansēm, pa gabaliņam atsakās no savas suverenitātes.
Un tieši eksistenciālajā jautājumā par karu un mieru ikvienam lēmumam ir jānotiek ar tiešās demokrātijas palīdzību. (...)
Kustība neitralitāti saprot nevis kā pasīvu nostāšanos un darījumu slēgšanu, bet gan kā pamatu saistībām
ievērot starptautiskās tiesības, ANO aizliegumu lietot spēku un starpniecību starp konfliktējošām pusēm.
Tāpēc tā vēlas veidot starptautisku tīklu un arī citās valstīs cīnīties par neitralitāti kā miera principu.
Plānots izveidot arī starptautisku neitralitātes padomi, kas komentēs pašreizējos konfliktus un
problēmas no neatkarīgas starptautisko tiesību perspektīvas.
Kustības galvenais mērķis ir uzvarēt balsojumā par neitralitātes iniciatīvu.
Neitralitāte ir visefektīvākā aizsardzība pret konfliktiem un karu, tā pieder visai tautai un tādējādi arī konstitūcijai.
Papildu informācija: bene-schweiz.info"
Izplatiet informāciju par šo programmu un palīdziet informēt Šveices iedzīvotājus, lai
balsojums par neitralitātes iniciatīvu tiktu uzvarēts.
Tas ir vienīgais veids, kā saglabāt Šveices neitralitāti un novērst kara vainu!