Nevtralnost Švice je zapisana v členu 185 zvezne ustave:
"Zvezni svet sprejme ukrepe za zaščito zunanje varnosti, neodvisnosti in nevtralnosti Švice."
Zvezno ministrstvo za obrambo (DDPS) v četrti revidirani izdaji informativne brošure samo pojasnjuje, kako je treba to razlagati:
""Nevtralen" izhaja iz latinščine: "ne uter" - ne eno ne drugo.
Moč je nevtralna, če se v vojni ne postavi na nobeno stran."
Vendar si DDPS v isti izdaji nasprotuje in si daje "precejšen manevrski prostor".
Na primer, sprejetje gospodarskih sankcij, ki jih uvedejo ZN ali drugi mednarodni
akterji, kot je EU, je združljivo z nevtralnostjo.
V tem primeru se bo morala Švica - v dobrem in slabem - postaviti na eno ali drugo stran.
To je storil 28. februarja 2022, ko je sprejel gospodarske sankcije EU proti Rusiji.
DDPS - ali je bilo to Ministrstvo za zunanje zadeve FDFA? - je moralo opaziti to protislovje.
FDFA je 3. marca 2022 - takoj po sprejetju gospodarskih sankcij proti Rusiji - objavila
novo brošuro z naslovom "Nevtralnost Švice".
Prejšnja, četrta revidirana izdaja ni več na voljo.
V novi brošuri, ki je v povsem novi preobleki, ni več stavka "sila je nevtralna, če se v vojni ne postavi na nobeno stran".
V novi brošuri je FDFA utemeljila tudi sprejetje sankcij EU proti Rusiji s strani Zveznega sveta.
Rusija je "množično kršila osnovne norme mednarodnega prava".
V novi brošuri z dne 3. marca 2022 je izpostavljeno tudi vprašanje, kako lahko Švica "najbolje zaščiti
svoje interese in hkrati prispeva k varnosti v svetu".
Ena od možnosti bi bila, da Švica "zavzame jasno stališče v korist ene ali druge strani v vojaških spopadih v tujini".
Nevtralnost Švice se preverja bolj kot kdaj koli prej!
Novoizvoljeni zvezni svetnik Martin Pfister je že na prvi medijski konferenci jasno
povedal, da želi nevtralnosti dati prožno obliko.
Junija 2024 je 87 znanstvenikov, diplomatov in politikov objavilo manifest, v katerem so Zvezni svet
pozvali k ponovnemu razmisleku o švicarski nevtralnosti.
Z njihovo opredelitvijo "ciljno usmerjene nevtralnosti" bi bilo mogoče agresorja v vojni obravnavati drugače kot žrtev.
Dovoljene bi bile sankcije proti agresorju in pomoč napadeni državi.
Možno bi bilo tudi sodelovanje z vojaškimi zvezami, kot je Nato.
Trenutni primer tega:
Januarja letos je EU odobrila sodelovanje Švice v programu vojaške mobilnosti med EU in ZDA.
V prihodnje bodo vozila, material, strelivo in orožje ter vojaško osebje tuje vojske lahko prečkali švicarsko ozemlje
brez "večjih postopkov odobritve", torej dejansko brez meja.
Torej gre za napovedano "prožnost" izvoljenega zveznega svetnika Pfistra.
V primeru agresivne vojne bi morala biti Švica sposobna stopiti na stran napadene države in jo podpreti.
Toda ali so v vojni meje med agresorjem in žrtvijo res vedno jasno črno-bele in kdo odloča, kje so te meje?
Čigavo merilo se uporablja?
Ali je res mogoče v vojni stopiti na eno ali drugo stran, ne da bi si povzročili vojno krivdo?
In ali lahko podpora vojni - ne glede na to, katera stranka in v kakšni obliki - res zmanjša trpljenje, ki ga vojna povzroča?
Zgodovina nas uči bolje.
Najprej je treba povedati: "Prva žrtev vsake vojne je resnica." To se pogosto citira.
Nemški zgodovinar Christian Hardinghaus v svoji knjigi "Kriegspropaganda und Medienmanipulation" (Vojna
propaganda in medijska manipulacija) to povzema takole:
"V zgodovini ni države, ki v vojni ne bi uporabljala propagande.
Ko sta državi v vojni, obe strani vedno izvajata propagando."
Tukaj je nekaj primerov:
Kot je na primer pokazal dokumentarni film "Ko ameriški predsedniki lažejo", so bile ameriške vojne, kot so vojne v
Vietnamu, na Kosovu, v Afganistanu ali Iraku, po eni strani vedno agresivne vojne, po drugi
strani pa so bile te vojne vedno utemeljene z lažjo.
Zakaj to še ni povzročilo niti ene sankcije proti ZDA?
20. marca 2003 je "koalicija voljnih" pod vodstvom ZDA napadla Irak.
To so utemeljili kot nujno preventivno vojno, saj naj bi Irak posedoval orožje za množično uničevanje.
Vendar orožja za množično uničevanje niso našli, takratni generalni sekretar Združenih narodov pa je
vojno v Iraku obsodil kot nezakonito, kar ni povzročilo niti sankcij proti ZDA niti podpore žrtvi.
Od 24. marca do 10. junija 1999 je približno 200 Natovih bojnih letal na območje nekdanje Jugoslavije odvrglo
28.018 eksplozivnih naprav, vključno s kasetnimi bombami, in 10-15 ton streliva, prevlečenega z uranom.
Nato je letalske napade upravičil z domnevno "humanitarno katastrofo".
Vendar pa po več poročilih - tudi Organizacije za varnost in sodelovanje v Evropi (OVSE) - pred začetkom vojne ni
bilo nobene humanitarne katastrofe ali etničnega čiščenja.
Ko govorimo o "humanitarni katastrofi". V nadaljevanju si bomo ogledali rusko-ukrajinsko vojno.
V trenutni razpravi o švicarski nevtralnosti je glavno vprašanje, ali naj se Švica postavi na
stran domnevne žrtve - Ukrajine - in jo podpre.
Toda ali je situacija res tako jasna - Ukrajina je žrtev, Rusija pa agresor - ali pa gre lahko,
kot v vsaki vojni, tudi tu delno za propagando?
Švicarski zgodovinar in raziskovalec miru Daniele Ganser je poudaril, da vojne v Ukrajini ne bo mogoče
razumeti, če ne bomo upoštevali državnega udara iz leta 2014.
Ganser je imel v mislih protiustavno in nezakonito strmoglavljenje vlade v Kijevu 22. februarja 2014.
Potrebno število glasov v parlamentu za odstavitev sedanjega predsednika Viktorja Janukoviča ni bilo doseženo.
Pred tem so neznani ostrostrelci streljali na demonstrante in policijo.
V nesreči je umrlo več kot 40 ljudi.
Za pokol so takoj obtožili sedanjo vlado predsednika Janukoviča in njegovo policijsko enoto Berkut.
In to kljub temu, da ukrajinska policija in posebne enote, kot je "Berkut", niso
uporabile nasilja, kar je razvidno iz videoposnetkov.
Ganser meni, da je ta državni udar vzrok vojne v Ukrajini.
Vendar vzhodni, pretežno rusko govoreči regiji Doneck in Lugansk nista priznali krvavega državnega udara v
Kijevu in sta razglasili neodvisni "ljudski republiki".
Nova vlada v Kijevu je nato poslala vojsko proti vzhodnim regijam, kar je privedlo do državljanske vojne.
Napadi ukrajinske vojske na prebivalstvo v Donbasu so se dramatično povečali od sredine
februarja 2022 - torej še pred vdorom ruskih enot.
Nevtralni opazovalci OVSE so od 17. februarja 2022 našteli do 1400 eksplozij na dan.
100.000 civilistov naj bi bilo evakuiranih v notranjost države ali v Rusijo.
Prebivalce Krimskega polotoka, ki so se po državnem udaru vrnili na Krim, so kruto nadlegovali
in zlorabljali tudi morilski privrženci Majdana.
To je bilo prikazano v dokumentarnem filmu "Krim - pot domov" na podlagi različnih izjav prič.
Po podatkih ukrajinskega notranjega ministrstva je bilo ubitih sedem ljudi iz osmih avtobusov, ki so se vrnili.
Prebivalci Krima so zato začeli oblikovati obrambne enote in 16. marca 2014 načrtovali uradno glasovanje o nadaljnji pripadnosti
Krima - v skladu s pravico do samoodločbe iz mednarodnega prava.
To je bil edini način za preprečitev nadaljnjega prelivanja krvi.
Po uradnih končnih rezultatih je 96,77 odstotka volivcev podprlo priključitev k Rusiji.
Primerjava med odcepitvijo Krima in razglasitvijo neodvisnosti Kosova kaže, da se lahko primer
vojne ali priključitve presoja z dvojnimi merili.
Kosovo je po vojni leta 1999 prešlo pod upravno suverenost Združenih narodov, 27.
februarja 2008 pa je razglasilo neodvisnost.
Zaradi vojne je bilo na Kosovu ustanovljeno drugo največje vojaško oporišče ZDA v Evropi - Camp
Bondsteel - s tisoč vojaki na površini 386 hektarjev.
Z vojaško prisotnostjo v strateško pomembni regiji so si ZDA zagotovile nadzor nad potencialnimi potmi
plinovodov in komercialnim izkoriščanjem naravnih virov.
Nihče ni govoril o "priključitvi" in nihče ni uvedel sankcij proti ZDA.
Za Rusijo, ki je 21. februarja 2014 na Krim poslala svoje vojake, da bi zaščitili prebivalce in zavarovali njeno
pomorsko oporišče v Sevastopolu, pa so veljale sankcije.
Nekaj je jasno, vsaka vojskujoča se stran uporablja propagando in pripovedovanje v svojo korist.
Kdo lahko da roko v ogenj, da ena od vojskujočih se strani ni vpletena v vojno?
Zato je za Švico dobro, da se ne vmešava in se ne postavlja na nobeno stran.
Kot je Kla.TV pokazala v več oddajah in zgodovinskih oddajah, je vojne in zasege strank težko upravičiti.
Zlasti vojne pod vodstvom ZDA in Nata so povzročile nepopisno trpljenje z več sto tisoč žrtvami in uničujočimi dolgoročnimi
posledicami - od Iraka do Libije, od Jugoslavije do Sirije.
Opozoriti je treba tudi, da tretja sila pogosto uporabi vojne kot instrument, da bi uresničila svoje načrte za svetovno prevlado.
Na ta način se prebivalstvo z vojnami in/ali vojno retoriko ohranja v stalni "napetosti" in "negotovosti".
To gre na roko vladam in obrambni industriji, da ljudem odvzamejo državljanske pravice in svoboščine ali kako drugače zaslužijo.
Več informacij najdete v dokumentarnem filmu o Natu.
Na tem mestu je treba na kratko poudariti:
Dobava orožja vojskujoči se strani - tudi če je namenjeno domnevni žrtvi, kot je Ukrajina - je le v prid
vojnim hujskačem in graditeljem vlade svetovne prevlade.
To so ljudje, ki sedijo v najvišjih vodstvih obrambnih podjetij.
Dobave orožja spodbujajo vojno gospodarstvo, podaljšujejo vojne in preprečujejo mirovna pogajanja.
Vedno trpijo ljudje, ki morajo svoje sinove - in v zadnjem času tudi hčere - poslati na fronto.
Oskrba z orožjem pomaga ljudem izkrvaveti do zadnjega človeka.
Švicarji si prizadevajo za ohranitev švicarske nevtralnosti in preprečevanje vojne krivde
Ker je vojne težko upravičiti in so instrumentalizirane, se vse več Švicarjev zavzema za ohranitev
švicarske nevtralnosti in preprečevanje vojne krivde.
Tukaj so trije primeri:
1st Frye Schwyzer - Svobodni Švicarji iz kantona Schwyz - vložili ugovor proti proizvodni hali za orožje v Unteribergu
Odlomki iz sporočila za medije, ki ga je 16. marca 2025 izdala "Interessengemeinschaft Frye Schwyzer":
"Na vojnih območjih orožje povzroča ogromno trpljenja in številne nedolžne smrti.
Od vojne imajo koristi le nekateri, na primer v obliki dobave orožja.
Nemško podjetje Rheinmetall oskrbuje aktivne vojskujoče se strani.
Zdaj želi v Unteribergu razširiti proizvodnjo vojaškega materiala in postaviti proizvodno halo. (...)
Švica je imela dolgoletno tradicijo nevtralnosti in pomembno posredniško vlogo.
Zdaj je vojna bližje kot že dolgo ne.
Zakon o vojaškem materialu je bil prvotno uveden za zaščito švicarske nevtralnosti in
preprečevanje izvoza orožja na vojna območja.
Škandalozno je, da se zdaj dovoljuje tudi izvoz orožja na vojna območja.
Njihov delež končnega izdelka mora biti manjši od 50 %.
To pomeni, da se lahko iz Švice v vojskujoče se države izvozi do 50 % vrednosti orožja.
- To vrednost je mogoče zlahka nadzorovati z ustreznimi prenosnimi cenami znotraj Skupine.
Zvezni svet pri izvozu orožja daje prednost finančnim interesom pred nevtralnostjo.
Orožarski lobi je tu opravil dobro delo.
Medtem ko se človeštvo spogleduje z ruševinami, Rheinmetall praznuje rekordne dobičke. (...)
Namen ugovora je zagotoviti, da se resno obravnavajo poizvedbe in varnostni pomisleki zaskrbljenega prebivalstva (...)
Dejavnosti skupine Rheinmetall so etično nesprejemljive, ogrožajo varnost prebivalcev Schwyza in kršijo švicarsko ustavo.
Vojna ni usoda. Vojna je odločitev. Čas je, da sprejmemo drugačno.
"Interesna skupnost Frye Schwyzer"
2. zvezna ljudska pobuda "Zaščita švicarske nevtralnosti (pobuda za nevtralnost)"
11. aprila 2024 je bila vložena pobuda za nevtralnost s skoraj 130.000 veljavnimi podpisi.
Zvezni svet je 27. novembra 2024 Parlamentu priporočil, naj pobudo za nevtralnost brez nasprotnega predloga zavrne.
Pobuda bi močno omejila sodelovanje z vojaškimi zvezami, kot je Nato.
Švica tudi ne bi smela več sprejemati sankcij EU, kot so sankcije proti Rusiji.
O pobudi za nevtralnost naj bi se glasovalo 30. novembra 2025 ali 2026, glasi pa se takole:
"Zvezna ustava se spremeni:
Člen 54a Nevtralnost Švice 1 Švica je nevtralna. Njena nevtralnost je trajna in oborožena.
2 Švica ni članica nobene vojaške ali obrambne zveze.
Sodelovanje s takimi zvezami je pridržano v primeru neposrednega vojaškega napada na Švico ali v primeru priprav na tak napad.
3 Švica ne sodeluje v vojaških spopadih med tretjimi državami in ne sprejema nevojaških
prisilnih ukrepov proti vojskujočim se državam.
Obveznosti do Organizacije združenih narodov (OZN) in ukrepi za preprečevanje izogibanja nevojaškim
prisilnim ukrepom s strani drugih držav so pridržani.
4 Švica uporablja svojo stalno nevtralnost za preprečevanje in reševanje sporov ter je na voljo kot posrednik."
3. za Švico dobrih služb - ustanovljeno "Gibanje za nevtralnost"
Iz sporočila za medije z dne 14. marca 2025:
"Za Švico dobrih služb - s tem namenom je 46 predanih ljudi v nedeljo ustanovilo podporno
organizacijo "Gibanja za nevtralnost" ali na kratko "bene".
Gibanje vidi nevtralnost kot predpogoj za mir in neposredno demokracijo.
Kajti tisti, ki se "približujejo" blokom moči ali vojaškim zvezam, se po koščkih odpovedujejo svoji suverenosti.
Prav pri eksistencialnem vprašanju vojne in miru pa je treba vsako odločitev sprejeti z neposredno demokracijo. (...)
Gibanje nevtralnosti ne razume kot pasivno odrivanje in sklepanje dogovorov, temveč kot osnovo za zavezanost
mednarodnemu pravu, prepovedi uporabe sile s strani ZN in posredovanju med sprtimi stranmi.
Zato želi vzpostaviti mednarodno mrežo in se zavzemati za nevtralnost kot načelo miru tudi v drugih državah.
Načrtovana je tudi ustanovitev mednarodnega sveta za nevtralnost, ki bo z vidika neodvisnega
mednarodnega prava komentiral trenutne konflikte in težave.
Glavni cilj gibanja je zmagati na glasovanju o pobudi za nevtralnost.
Nevtralnost je najučinkovitejša zaščita pred konflikti in vojno, pripada celotnemu narodu in s tem tudi ustavi.
Dodatne informacije: bene-schweiz.info"
Razširite informacije o tem programu in pomagajte obveščati Švicarje, da bodo na glasovanju o pobudi za nevtralnost zmagali.
To je edini način za ohranitev švicarske nevtralnosti in preprečitev vojne krivde!